Справа № 2040/6176/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Головуючий І інстанції: Зоркіна Ю.В.
25 квітня 2019 р. Справа № 2040/6176/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,
суддів - Калиновського В.А. , Калитки О. М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановила:
31.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (подалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в частині відмови в поданні розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати їй одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати їй одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 750 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про наявність у неї права на отримання одноразової грошової допомоги виплата якої передбачена ст. 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», про протиправність бездіяльності відповідача, що полягає у ненаданні розпоряднику бюджетних коштів висновку щодо виплати їй означеної одноразової грошової допомоги.

Заперечуючи проти позову, відповідач ХОВК зазначає, що законодавством України не передбачено виплати одноразової грошової допомоги сім`ї померлої особи, звільненої з військової служби, у разі настання смерті не під час виконання обов`язків військової служби (тобто не в статусі військовослужбовця). Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений у повному обсязі.

Судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність ХОВК в частині відмови в поданні розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 750 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Висновок суду вмотивований тим, що відмова у складанні командуванням ХОВК висновку, щодо можливості виплати ОСОБА_1 грошової допомоги пов`язана із порушенням позивачкою вимог саме пункту 10 Порядку № 975.

Таким чином, після отримання заяви позивача відповідач повинен був подати до МО України у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пункті 10 цього Порядку.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ХОВК, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Аргументи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні аргументам, наведеним ОСОБА_2 у відзиві на адміністративний позов.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 посилається на доводи, викладені нею у позові, та просить залишити апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно довідки Балаклійського районного військового комісаріату від 22.09.2015 року № ВЗ/181 чоловік позивачки ОСОБА_1 . ОСОБА_3 був призваний на спеціальні військові збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30.09.1988 року по 29.12.1988 року /а.с. 26/.

Відповідно посвідчення серії НОМЕР_1 , посвідчення серії НОМЕР_2 , він визнаний інвалідом ІІІ групи та громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) /а.с. 30/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 22/.

Із витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Північного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 315 від 19.10.2015 року убачається, що захворювання чоловіка позивачки ОСОБА_3 , яке призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС /а.с. 25/.

Згідно посвідчення № НОМЕР_4 від 03.12.2015 року ОСОБА_1 має статус вдови померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до положень Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /а.с. 24/.

За приписами ст. 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

(* Тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань).

Отже, до категорії військовослужбовців статтею 10 Закону № 796-XII віднесені, зокрема, сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах і військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Як установлено судовим розглядом, 07.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою щодо призначення, нарахування та виплати їй одноразової грошової допомоги у відповідно до Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975 у розмірі 750 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у зв`язку зі смертю її чоловіка військовослужбовця ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби. До заяви позивачем доданий пакет документів, зазначений у додатку до заяви /а.с. 32/.

На означене звернення відповідач ХОВК листом від 30.05.2018 року № 1550/ВСЗ повідомив позивача про те, що одноразова грошова допомога, як дружині померлого громадянина ОСОБА_3 згідно Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, їй не передбачена /а.с. 33/.

Підставою для відмови відповідач зазначив не надання позивачем належним чином завірених документів, копії яких долучені до звернення, а також те, що законодавством передбачена виплата одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого (померлого) військовозобов`язаного лише під час виконання ним обов`язків військової служби в період призову на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 4.6 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за № 1294/26071 встановлено, що право на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до статті 16 Закону № 2011-ХІІ мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Обласні військові комісаріати для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) подають у Департамент фінансів Міністерства оборони України такі документи:

висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця (Додаток 9);

заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги (Додаток 10); < >

Відповідно до п.п. 4.8 цього Положення висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідні органи подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що до обов`язку військового комісаріату відноситься складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця із визначенням, чи має право/не має право заявник на її одержання.

Приходячи до висновку про скасування судового рішення колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції фактично перебрав на себе функцію обласного військового комісаріату щодо надання відповідного висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 750 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, оскільки відповідач не виконав дій, передбачених Положенням та не склав висновок про можливість виплати позивачу одноразової грошової допомоги за зразком Додаток 9 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (пункт 4.6).

Оскільки судом першої інстанції зазначеним вище обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів, частково задовольняючи апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасовує рішення суду першої інстанції, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 .

За приписами ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, з огляду на приписи п. 4 ч. 5 ст. 160, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти нове рішення про визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає в не направленні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 . ОСОБА_1 за формою, передбаченою Додатком 9 Положення № 530 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 направити такий висновок розпоряднику бюджетних коштів.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не направленні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 ОСОБА_1 за формою, передбаченою Додатком 9 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за № 1294/26071.

Зобов`язати Харківський обласний військовий комісаріат направити до Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 ОСОБА_1 за формою, передбаченою Додатком 9 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 року за № 1294/26071.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 в іншій частині, - відмовити.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка