Справа № 120/3993/18-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3993/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Мельник-Томенко Ж. М.

26 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Полотнянка Ю.П. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року (головуючий суддя Дмитришена Р.М., повний текст рішення складено 13.12.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області в частині відмови в проведенні перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018;

- зобов'язати Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок, нарахування та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, на підставі довідки виданої відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області від 01.08.2018 №4-35/0880.

В межах даної справи позивачем оскаржується позиція відповідача стосовно того, що перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці підлягає перерахуванню з 01.08.2018 року, тобто з першого числа наступного місяця після набрання чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15 травня 2018 року №2415-VIII.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_3 перерахунку призначеного щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці за період з 01.01.2018 по 31.07.2018.

Зобов'язав Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити ОСОБА_3 перерахунок, нарахування та виплату щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 на підставі довідки, виданої відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області №4-35/0880 від 01.08.2018.

Стягнув на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку апелянта, суд не з'ясував для об'єктивного вирішення спору обставини справи, ухвалив необґрунтоване та незаконне рішення.

Апелянт зазначає, що оскільки Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018, яким внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб набув чинності з 22.07.2018 року, а з відповідною заявою позивач звернувся 16.08.2018 року, в силу приписів ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, такий перерахунок для відповідача може бути проведено лише з 01.08.2018 року.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 відповідно до Постанови Верховної Ради України від 05.07.2016 звільнена з посади судді Томашпільського районного суду Вінницької області у відставку на підставі її заяви.

29.12.2016 року Ямпільським районним судом Вінницької області прийнято рішення, яким зобов'язано призначити та перерахувати позивачу щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітку працюючого судді.

06.08.2018 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до Томашпільського сектору обслуговування громадян Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 90 відсотки від заробітної плати (грошового утримання, суддівської винагороди) працюючого судді Томашпільського районного суду та згідно до довідки ТУ ДСА у Вінницькій області №4-35/0880 від 01.08.2018.

07.08.2018 року Ямпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області листом №950а/09-40/02 повідомило ОСОБА_3, що Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15.05.2018 р.№2415- VIII, що набрав чинності 22 липня 2018 року, внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини. З урахуванням наведеного, здійснено перерахунок 01.08.2018 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції дійшов висновку, що саме з 01.01.2018 року зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Також, суд зазначив про свавільне тлумачення відповідачем норм Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» внаслідок чого мала місце протиправна відмова в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, призначеного позивачу, на підставі довідки, виданої відділом планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області №4-35/0880 від 01.08.2018.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

Гарантуючи незалежність суддів, держава зобов'язується її забезпечити, зокрема, через матеріальний і соціальний захист, що включає гарантію виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

При цьому в Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов'язків судді; щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п'ятий, шостий, сьомий пункту 7 мотивувальної частини).

В рішенні від 01.11.2018 по справі №0640/3835/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що оклад судді є однією зі складових суддівської винагороди, а 15.05.2018 Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII були внесені зміни до пункту 3, розділу 11 Закону України № 1774-VIII та встановлено порядок обчислення грошової винагороди судді із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Отже, цим Законом передбачено необхідність перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи з цієї розрахункової величини, яка в майбутньому може змінюватись. Зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

У відповідності до п.23,25 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010.

Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Крім того, згідно з п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII від 06.12.2016 в редакції до 22.07.2018 визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року №2453-VIII у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015 року визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, за приписами наведеної вище норми, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

22.07.2018 року набрав чинності Закон України від 15 травня 2018 року №2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри «1600 гривень» замінено словами та цифрами «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року».

При цьому Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017.

Як зазначено в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). В пункті 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотної дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону України від 15 травня 2018 року №2415-VIII «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме, починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII від 15.05.2018, що набрав чинності з 22.07.2018, внесено зміни до Закону №1774-VIII, абз.2 п.3 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону викладено в наступній редакції: «До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини, вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017 року».

Разом з тим, порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, у редакції постанови від 20 березня 2017 року № 5-1, визначає процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді.

Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Отже, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні.

Зважаючи на те, що з 01 січня 2018 року було підвищено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як наслідок, підвищилась заробітна плата судді - грошове утримання судді, який працює на відповідній посаді, а тому у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по заробітній платі також з 01 січня 2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач вийшла у відставку в липні 2016 та з 14.07.2016 року їй було призначено довічне грошове утримання, при цьому, позивачем не заявлялась вимога про проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди працюючого судді, який пройшов кваліфоцінювання.

З урахуванням вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про помилкове тлумачення відповідачем норм Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", що призвело до протиправної відмови позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року.

Крім того, колегія суддів рахує за необхідне зазначити, що у зразковій справі №200/865/19-а (провадження Пз/9901/2/19) Управління ПФ України в добровільному порядку здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують обставини дослідженні судом першої інстанції та висновки про задоволення позову на основі цих обставин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Ямпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 квітня 2019 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Полотнянко Ю.П. Ватаманюк Р.В.