Справа № 824/472/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 травня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/472/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» до приватного виконавця Кондрюка Костянтина Олександровича про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

03.05.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» звернулося до суду із адміністративним позовом до приватного виконавця Кондрюка Костянтина Олександровича про:

- визнання протиправною постанови, винесеної приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем, про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200;

- визнання протиправною постанови, винесеної приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем, про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цих Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, варто зазначити наступне.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу.

Тобто, з аналізу вказаної норми видно, що підставою для повернення позову є факт порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є дії приватного виконавця Кондрюка Костянтина Олександровича щодо винесення постанов від 18.03.2019 року та від 28.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України під адміністративною справою розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, а під публічно-правовий спором розуміють спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відносяться ті справи, які виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначені ст. 287 КАС України. Дані справи віднесені до окремих категорій термінових адміністративних справ (параграф 2 Глави 11 КАС України).

Відповідно до статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Окрім цього, згідно частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, вимога позивача про визнання протиправною постанови, винесеної приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем, про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200 носить публічно-правовий характер, а тому справа в цій частині підлягає розгляду адміністративним судом (зазначена позиція суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07.02.2019 року, справа №927/767/16).

Водночас, щодо вимоги позивача про визнання протиправною постанови, винесеної приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем, про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200 суддя зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року винесена приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем у виконавчому провадженні №58086200, яке відкрито на підставі виконавчого документу, виданого Господарським судом Чернівецької області від 30.08.2018 року по справі № 926/2275/17.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання протиправною постанови, винесеної приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем, про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200 належить розглядати в порядку господарського судочинства Господарським судом Чернівецької області.

У свою чергу, вимога позивача про визнання протиправною постанови, винесеної приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем, про стягнення з боржника основної винагороди від 18.03.2019 року за виконавчим провадженням №58086200 відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем у даній позовній заяві об'єднано позовні вимоги, які мають розглядатись в порядку різного судочинства.

Частиною 4 статті 172 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача мають розглядатись в порядку різного судочинства (адміністративне та господарське), суд приходить до висновку, що наявні підстави для повернення позовної заяви позивачу у відповідності до вимог пункту 6 частини 4 статті 169 КАС України.

Поряд з цим суддя роз'яснює, що позивач має право розділити наявні у цій справі вимоги і подати їх за правилами адміністративного та господарського судочинства.

Керуючись статтями 169, 241 - 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» до приватного виконавця Кондрюка Костянтина Олександровича про визнання протиправними та скасування постанов повернути позивачу.

2. Роз'яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов