Справа № 2140/1688/18
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1688/18
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Шевчук О.А.,

при секретарі Іщенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року (м. Херсон, дата складання повного тексту рішення - 22.12.2018р.) по справі за адміністративним позовом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області до ОСОБА_1, 3-х осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

17.08.2018 року Управління ДАБІ у Херсонській області звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1, 3-х осіб ОСОБА_2 в якому просило суд прийняти рішення про приведення у первісний стан об'єкту, за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва та приведення у первісний стан.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було збудовано капітальну будівлю без отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт, без дотримання протипожежних відстаней, без оформлення права власності або користування на земельну ділянку, у зв'язку з чим, відносно відповідача було винесено приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, однак оскільки порушення не усунуті, то збудований об'єкт підлягає знесенню у судовому порядку.

Ухвалами Херсонського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 року та від 19.10.2018 року залучено у якості третіх осіб Новофедорівську сільську раду Голопристанського району Херсонської області та ОСОБА_3, відповідно.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року адміністративний позов Управління ДАБІ у Херсонській області - задоволено повністю. Зобов'язано ОСОБА_1 знести самочинно побудований об'єкт (без номеру) біля будівлі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 за її рахунок.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 21.12.2018 року подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції відповідач (апелянт) та 3-ї особи не прибули з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи були своєчасно та належним чином повідомлені.

Представник позивача в судове засідання суду 2-ї інстанції з'явилась та, в свою чергу, у зв'язку з неприбуттям інших сторін по справі, надала письмове клопотання з проханням розглянути дану справу без її участі або в порядку письмового провадження.

У зв'язку із вказаними обставинами справа була розглянута у відкритому судовому засіданні без участі сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі наявних в ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

3-я особа ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 мав на праві власності кафе-бар, що межує з будівлями відповідача ОСОБА_1, які розташовані за АДРЕСА_1

24.09.2018 року цей об'єкт був проданий іншій 3-й особі по справі - гр.ОСОБА_3

У червні 2017 року, на підставі звернення гр. ОСОБА_2 від 07.06.2017 року, Управлінням ДАБІ у Херсонській області було видано наказ №149 від 09.06.2017р. про проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 забудовник ОСОБА_1

27.06.2017 року за результатами вказаної перевірки було складено Акт №179, яким встановлено, що ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 було самовільно збудовано капітальну будівлю без отримання дозвільних документів на виконання будівельних робіт. Розмір будівлі 4,5х12 м, стіна з газо-блока, влаштовано фундамент, дах-металопрофіль. Споруда побудована без дотримання протипожежних відстаней. Відстань від споруди до межі сусідньої ділянки менше 1 м. Право власності або користування на земельну ділянку не оформлено.

В той же день, т.б. 27.06.2017 року, на підставі вказаного Акту перевірки №179, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено Припис з вимогою усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудування до 27.08.2017 року та про виконання припису повідомити Управління ДАБІ у Херсонській області до 27.08.2017р.

11.07.2017 року, за результатами розгляду адміністративної справи, уповноваженою особою Управління ДАБІ було винесено постанову №1021-01-51/69, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 8500 грн., який в подальшому було сплачено відповідачем у повному обсязі.

18.08.2017 року до Управління ДАБІ у Херсонській області від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про виконання вимог Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

18.01.2018 року Управлінням ДАБІ у Херсонській області було отримано повторне звернення гр. ОСОБА_2 щодо здійснення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та державних будівельних норм на об'єкті за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, АДРЕСА_1

В лютому, на підставі вказаного звернення та наказу Управління ДАБІ від 05.02.2018 року №33-п було проведено повторну позапланову перевірку, за результатами якої складено Акт від 21.02.2018р. №33, яким повторно зафіксовано, що забудовник ОСОБА_1 право на виконання будівельних робіт так і не набула, споруду не демонтувала, чим, в свою чергу, не усунула вимоги попереднього припису від 27.06.2017 року.

21.02.2018 року контролюючим органом відносно відповідачки знову складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.188-42 КУпАП та видано новий Припис, відповідно до якого ОСОБА_1 необхідно усунути порушення вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва та повідомити Управління ДАБІ у Херсонській області до 07.03.2018 року.

21.02.2018 року на адресу Управління ДАБІ надійшов лист від гр. ОСОБА_1, вх.№1021-1.20/46-Г, щодо будівництва капітальної споруди без отримання дозвільних документів на будівництво та надано Звіт про проведення технічного обстеження об'єкту: літнє кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 затверджений 12.02.2018 року.

В подальшому, на підставі вказаних вище акту перевірки та протоколу, уповноваженою особою УДАБІ винесено постанову №1021-01-51/15 від 07.03.2018 року, якою за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю) накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 5100 грн.

Не погоджуючись з бездіяльністю щодо не усунення порушень вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм, стандартів і правил шляхом знесення об'єкта самочинного будівництва, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності вимог та, відповідно, з неправомірності дій відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553), ЦК України та іншими законодавчими актами, в редакціях, що діяли на момент проведення спірних перевірки та винесення позивачем оскаржуваних приписів та постанов.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р. встановлює правові і організаційні основи містобудівної діяльності та спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Як слідує зі змісту положень ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI, «державний архітектурно-будівельний контроль» - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами Державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач - Управління ДАБІ у Херсонській області - є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Повноваження Управління ДАБІ безпосередньо визначені Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Положенням про Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області» (затв. наказом ДАБІ України від 31.10.2014р. №366), «Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553).

Так, приписами п.п.2,5 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (затв. Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок за територіальним принципом та з дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт, виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Як вже зазначалося вище, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 затверджено «Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт».

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши вищенаведені накази Управління ДАБІ у Херсонській області №149 від 09.06.2017р. та №33-п від 05.02.2018р. про проведення 2-х позапланових перевірок, складені за результатами цих перевірок акти №179 від 27.06.2017р. та №33 від 21.02.2018р., винесені на адресу відповідача приписи від 27.06.2017р. і 21.02.2018р., протоколи про адміністративні правопорушення та постанови про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності №1021-01-51/69 від 11.07.2017р., №1021-01-51/15 від 07.03.2018р. і №1021-01-15/64 від 26.07.2018р., судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції висновку про те, що позивач (т.б. УДАБІ у Херсонській області) при проведенні перевірок діяв у межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законом та відповідно, в подальшому, цілком правомірно притягував позивача до адміністративної відповідальності.

До такого висновку судова колегія дійшла з наступних підстав.

Так, як встановлено з матеріалів справи, вказані вище накази та дії Управління ДАБІ у Херсонській області щодо порядку або процедури проведення вказаних вище позапланових перевірок, а також припис від 27.06.2017р. і постанова про притягнення до адміністративної відповідальності №1021-01-51/69 від 11.07.2017р., відповідачкою у будь-який спосіб (в т.ч. і до суду) не оскаржувалися та останньою був добровільно сплачений штраф.

Фактично відповідачем були оскаржені лише тільки постанови Управління ДАБІ у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності №1021-01-51/15 від 07.03.2018р. і №1021-01-15/64 від 26.07.2018р., але, разом з тим, як вбачається з постанов П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018р. (по справі №766/4320/18) і від 13.03.2019р. (по справі №2140/1577/18), у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Як слідує з приписів ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, в свою чергу, встановленим і доведеним фактом є й та обставина, що відповідач ОСОБА_1 здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, яка їй не була відведена і фактично належить Новофедорівській сільській раді (землі запасу). Цю обставину відповідач не спростовує та фактично підтверджує у своєму відзиві на позовну заяву (а.с.95).

Окрім того, одночасно ще слід зазначити й про те, що відповідач ОСОБА_1 як під час проведення спірних перевірок, так і надаючи відзив на позов, не надала суду достатніх і беззаперечних доказів правомірності здійснення нею будівництва та правомірності використання чи набуття нею права власності на земельну ділянку, на якій вчинено самовільне будівництво.

Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти заявлених позовних вимог, ОСОБА_1, з посиланням на приписи ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та «Експертний звіт про проведення технічного обстеження об'єкту», фактично посилається лише на те, що самовільно побудована нею конструкція є «огорожею», а не будівлею, в зв'язку із чим, самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів повинен здійснюватися сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, а не органами держархбудконтролю.

Проте, судова колегія, як і суд 1-ї інстанції, вважає таку позицію відповідача необгрунтованою та не заснованою на законі і відповідно відхиляє її, оскільки ці твердження ґрунтуються лише на висновках, викладених у звіті експерта, з якими, в свою чергу, суд також не погоджується.

Так, відповідно до вказаного експертного висновку (звту), досліджувана споруда утворена огорожами, зовнішньою стінкою будівлі літнього кафе, накрита тимчасовим покриттям з металопрофілю, а замість підлоги - плитка ФЕМ, не має ознаки капітальності, тобто є тимчасовою спорудою. Виходячи з цього, як експерт, так і ОСОБА_1, відносять самовільно побудований об'єкт до огорожі, яка є об'єктом благоустрою, що, на думку суду, є помилковим.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Згідно із Державним класифікатором будівель та споруд 018-2000, «споруди» - це будівельні системи, пов'язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові по справі №755/16157/15-ц, у Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 17.08.2000р. №507, міститься визначення терміну «будівля», їх перелік та класифікація - тимчасова споруда до будівель не належить і не є нерухомістю. Отже, тимчасова споруда є рухомою річчю, оскільки виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту, а тому вільне переміщення тимчасових споруд у просторі можливе без зміни їх призначення.

Таким чином, судова колегія повністю погоджується з позицією УДАБІ та висновками суду 1-ї інстанції, що самовільно побудована відвідачем «споруда» фактично насправді є об'єктом капітального будівництва, виходячи із його технічних характеристик та способу побудови, а саме наявність фундаменту, покрівлі та неможливість переміщення споруди у просторі.

При цьому, суд зауважує, що використання відповідачем капітально побудованої огорожі, як стіни спірної будівлі, та факт створення над цим об'єктом даху, цілком правомірно визначено позивачем як капітальна споруда, яка використовується для підприємницької діяльності.

На підтвердження цих обґрунтувань позивачем, в свою чергу, зазначено, що в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 права на виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію зазначеної капітальної споруди.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем, в даному випадку, було здійснено самовільне будівництво та експлуатацію об'єкта, без отримання відповідного дозволу, без затвердженої проектної документації, не введеного в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, чим, в свою чергу, порушено вимоги ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 «Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» (затв. Постановою КМУ від 13.04.2011р. №461).

Виходячи з викладеного, апеляційний суд відхиляє заперечення відповідача стосовно відсутності компетенції у позивача здійснювати архітектурно-будівельний контроль щодо цього самочинно збудованого об'єкту, оскільки останній фактично є капітальною будівлею (спорудою), а не об'єктом благоустрою.

Так, як передбачено положеннями ст.38 Закону України від 17.02.2011р. №3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних із знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Отже, виходячи з приписів наведених вище норм діючого у цій сфері законодавства, суд 2-ї інстанції приходить до аналогічного, що і окружний суд, висновку про те, що спірна «споруда», яка збудована ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, - є самочинно збудованою, оскільки була побудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, без відповідного документа (дозволу), який дає право виконувати будівельні роботи, без належним чином затвердженого проекту та з істотними порушеннями будівельних норм і правил., в зв'язку із чим, позовні вимоги Управління ДАБІ у Херсонській області дійсно підлягають задоволенню.

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02.05.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук