Справа № 300/476/19
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2019 р. справа № 300/476/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап'юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.03.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості та сформувати і подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Івано-Франківську подання про повернення сплаченого збору в розмірі 12 630, 80 гривень.

11.03.2019 ухвалою суду відкрито провадження в даній справі, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач заявлені позовні вимоги щодо предмета спору обґрунтовує тим, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири, придбаної ним вперше, сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості такого нерухомого майна в розмірі 12 630, 80 гривень, згідно з квитанцією за № 086110028 від 27.11.2018. На заяву позивача відповідач відмовив у повернення коштів зі сплати вказаного збору. Вважає такі дії протиправними, просить зобов'язати відповідача сформувати і подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Івано-Франківську подання про повернення сплаченого збору в розмірі 12 630, 80 гривень.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовних вимог не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказує на те, що питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1740 від 03.11.1998. Відповідно до пункту 15-3 вказаного Порядку обов'язковою умовою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна є наявність документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна. А тому не вважає, що позивачем безпідставно сплачено збір в розмірі 12 630, 80 гривень. Крім того, відповідач не володіє інформацією стосовно права власності громадян на нерухоме майно та позбавлений можливості встановити придбання житла особою вперше.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

27.11.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Ларисою Тарасівною та зареєстровано в реєстрі за № 4445, відповідно до умов якого позивач придбав квартиру, вартістю 1 263 080 гривень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11 - 13).

Згідно пункту 15 вказаного договору купівлі-продажу квартири позивачем сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується копією квитанції за № 086110028 від 27.11.2018 на суму 12 630, 80 гривень (а. с. 15).

28.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12 630, 80 гривень.

Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, листом від 03.01.2019 за № 38/04, повідомило позивача, що надані документи не можуть вважатися достатнім обґрунтуванням для підтвердження придбання особою житла вперше. Також повідомлено, що органи Пенсійного фонду України не володіють даними щодо прав власності та майна осіб, які купують житло вперше.

Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно відмовив в поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири, просить зобов'язати відповідача сформувати і подати до Управління Державної казначейської служби України у місті Івано-Франківську подання про повернення сплаченого збору в розмірі 12 630, 80 гривень.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до загального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовані "Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1740 від 03.11.1998.

Згідно з пунктом 15-1 даного Порядку збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Враховуючи аналіз наведених норм права, суд зазначає, що обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. А тому, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 147060179 від 27.11.2018 позивачу належить двокімнатна квартира, загальною площею 116, 2 кв. м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу за № 4445 від 27.11.2018. Іншого нерухомого майна за позивачем не зареєстровано.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували факт придбання позивачем житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за позивачем будь-якого іншого нерухомого майна до придбання ним вказаної квартири, відповідач перед судом не довів.

Як наслідок, суд вважає, що сплачений позивачем збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень підлягає поверненню позивачу.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України за №106 від 16.02.2011року «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету», контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України.

Відповідно до Бюджетного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 446, наказом Міністерства фінансів України за № 787 від 03.09.2013 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, який визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Відповідно до пункту 5 даного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема: здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на управління Пенсійного фонду України покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби України подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем протиправно не сформовано та не надано до органу Державної казначейської служби України подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень.

Щодо твердження відповідача про те, що представлені позивачем документи не можуть вважатися достатніми для обґрунтування його вимог, оскільки не підтверджують факт придбання житла в минулому чи придбання житла вперше, та щодо твердження про те, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією стосовно прав власності громадян на нерухоме майно та позбавлені можливості встановити придбання житла конкретною особою вперше, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 30.07.2018 у справі № 819/33/17 висловив свою правову позицію про те, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Оскільки суду не доведено придбання позивачем нерухомого майна не вперше, то сплачений позивачем збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень підлягає поверненню позивачу.

За таких обставин, суд вважає поданий позивачем адміністративний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю, а належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дії відповідача щодо не сформування та не надання до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень та зобов'язання відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень, згідно квитанції за № 086110028 від 27.11.2018.

Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно частини 2 статті 134 даного Кодексу за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з пунктом 1 частини 3 зазначеної статті Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 768, 40 гривень, згідно квитанції за №0.0..1 від 18.02.2019, та витрати, пов'язані з розглядом справи (на професійну правничу допомогу) згідно договору про надання правничої допомоги та представництва в суді за №29/01/19 від 29.01.2019, ордеру серії ІФ №037544, акту приймання здачі наданих послуг від 25.02.2019 та квитанції № 0.0..1 від 18.02.2019 щодо підготовки позовної заяви та представництва інтересів позивача у суді на суму 2 000 гривень.

Розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони.

Однак, у зв'язку з тим, що представництво інтересів позивача в судовому засіданні його адвокатом не здійснювалося, то стягненню на користь позивача підлягає частина сплачених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 гривень.

Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню сплачений судовий збір в розмірі 768, 40 гривень та частина витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 гривень.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області (індекс 76000, вулиця Незалежності, будинок 44, місто Івано-Франківськ, ) щодо не сформування та не надання до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області подання про повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області (індекс 76000, вулиця Незалежності, будинок 44, місто Івано-Франківськ, ) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (індекс 76018, вулиця Дністровська, 14, місто Івано-Франківськ, код ЄДРПОУ ) подання про повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 відсотка від його вартості в сумі 12 630, 80 гривень, згідно квитанції за № 086110028 від 27.11.2018

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області (індекс 76000, вулиця Незалежності, будинок 44, місто Івано-Франківськ, ) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та частину витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.