Справа № 0240/2808/18-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0240/2808/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Альчук М.П.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

18 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Граб Л.С.

секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представників відповідача: Вербицької Наталі Іванівни, Тиховського Миколи Олеговича

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства "Перемога" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що СФГ «Перемога» використовує спірну земельну ділянку на законних підставах, а саме на підставі державного акту на право постійного користування землею, який видано на фізичну особу ОСОБА_6 голову фермерського господарства для організації діяльності фермерського господарства. Крім того, вважає, що після смерті голови фермерського господарства СФГ "Перемога" не припинило свою діяльність, а тому і не припинилося право СФГ на використання наданої для його функціонування земельної ділянки.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

18 березня 2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

В судовому засіданні представники відповідача вимоги апеляційної скарги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Позивач та представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечували, просили суд відмовити в її задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, неоспорені факти про те, що Селянське (фермерське) господарство «Перемога» зареєстровано як юридична особа 31.01.2001 року за № 0000438, відповідно до Свідоцтва про Державну реєстрацію юридичної особи серія А01 № 108113.

Рішенням 11 сесії 3 скликання Бершадської районної ради, Бершадського району, Вінницької області від 29.08.2000 ОСОБА_6 (колишньому голові СФГ «Перемога») надано у постійне користування земельну ділянку пл. 43.2862 га для ведення Селянського (фермерського) господарства, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, серії НОМЕР_2 від 22.01.2001 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102.

Рішенням засновника СФГ «Перемога» ОСОБА_6, оформленого протоколом від 24.02.2012 року, внесено зміни до установчих документів СФГ «Перемога», включено до складу засновників ОСОБА_2 та ОСОБА_7, а також створено статутний капітал в розмірі 1000 грн, який розподілено наступним чином: ОСОБА_6 - 340 грн., що становить 34 % статутного капіталу, ОСОБА_2- 330 грн., що становить 33 % статутного капіталу, ОСОБА_7 - 330 грн., що становить 33 % статутного капіталу. Головою СФГ «Перемога» обрано - ОСОБА_2.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 02.08.2017 року ОСОБА_6 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За наслідками здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, 19.07.2017 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів, м. Ладижин ОСОБА_8, складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого виявлено порушення вимог земельного законодавства на території Голдашівської сільської ради, оскільки земельна ділянка площею 43,2862 га перебуває в розореному стані та на ній здійснено посів озимого ячменю.

Як результат, 24.07.2017 року вказаним державним інспектором прийнято постанову № 71 про накладення адміністративного стягнення, якою голову СФГ «Перемога» ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень, а також винесено припис № 76 від 24.07.2017 року, яким зобов'язано СФГ «Перемога» в 30-ти денний термін усунути вимоги земельного законодавства шляхом оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку або в добровільному порядку звільнити земельну ділянку.

Не погодившись із вказаними рішеннями, ОСОБА_2 оскаржив їх до суду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2018 року у справі № 127/17675/17 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову № 71 від 24.07.2018 року, у задоволенні решти частини позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2018 року скасоване, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування протоколу від 19.07.2017 року, постанови № 71 від 24.04.2017 року та припису № 76 від 24.07.2017 року, роз'єднано в окремі провадження. Адміністративну справу в частині визнання протиправним та скасування припису № 76 від 24.07.2017 року направлено для розгляду за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду, а адміністративний позов в частині оскарження протоколу та постанови задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову № 71 від 24.07.2017 року, в частині вимог щодо скасування протоколу відмовлено.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року, що вступило в закону силу, з урахуванням позиції апеляційної інстанції, а також висновку про дійсність Державного акту, визнано протиправним та скасовано припис № 76 від 24.07.2017 року.

05.05.2018 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято Наказ № 48 «Про внесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до переліку земельних ділянок права оренди на які може бути реалізовано на земельних торгах», згідно додатку якого, земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області, включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди на яку може бути реалізовано на земельних торгах .

Вважаючи вказаний наказ відповідача протиправним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що смерть постійного користувача земельної ділянки не є підставою для припинення права користування земельною ділянкою СФГ "Перемога", а тому, оскільки зі смертю одного із засновників, СФГ «Перемога» не припинилося, тому не припинилося і право засновників на використання наданої для функціонування СФГ земельної ділянки, згідно дійсного Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_2 від 22.01.2001 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції , з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 Земельного кодексу України1990 року (редакція 06.04.1999 року - чинна на момент оформлення постійного користування) у постійне користування земля надається Радам народних депутатів із земель , що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно ч.1 та ч.5 ст.5 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (редакція від 02.12.2000 року) селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

На ім'я голови Селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України.

З аналізу вищенаведених норм вбачається те, що державні акти на право постійного користування землею видавались на громадян України.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності прийняття спірно наказу колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, рішенням 11 сесії 3 скликання Бершадської районної ради, Бершадського району, Вінницької області від 29.08.2000 ОСОБА_6 (колишньому голові СФГ «Перемога») надано у постійне користування земельну ділянку пл. 43.2862 га для ведення Селянського (фермерського) господарства

Однак, як встановлено під час апеляційного розгляду справи, в подальшому, після смерті ОСОБА_6, СФГ «Перемога», як цілісний майновий комплекс успадковане не було.

Статтею 19 Закону України «Про фермерське господарство» (редакція від 9.12.2012 року) визначено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про фермерське господарство» Фермерське господарство, як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу його частини) здійснюється відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Відповідно до статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої статті 102-1 Земельного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що право постійного користування земельною ділянкою площею 43.2862 га кадастровий номер НОМЕР_3, було припинено зі смертю ОСОБА_9, у зв'язку з чим право засновників СФГ "Перемога" на використання вищевказаної земельної ділянки також припинилось.

Посилання Позивача на п.2 та п. 10 ст. 28-1 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» є недоречними, оскільки питання законності формування земельної ділянки не ставиться під сумнів.

Пункт 10 ст. 28-1 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» позивач трактує на своє бачення, оскільки зазначена норма дійсно підтверджує, що документи, якими було посвідчено право власності чи право користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсним. Однак, враховуючи той факт, що державний акт на право постійного користування був виданий на ім'я ОСОБА_6, який помер у 2016 році, то зазначений державний акт втратив свою чинність.

Таким чином, з аналізу вищезазначеного суд приходить до переконання, що Державний акт серії НОМЕР_2 від 22.01.2001 року не підлягає скасуванню чи визнанням його недійсним, оскільки його правовий статус вичерпався зі смертю особи, на яку він видавався.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на рішення у справі № 127/17675/17, в яких предметом позову було оскарження постанови № 71 від 24.07.2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та скасування припису, оскільки в рамках вказаної справи судом розглядались виключно матеріали складені старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Гайсинського, Теплицького, Бершадського, Чечельницького, Тростянецького районів, м. Ладижин ОСОБА_8 та процедури проведення державного контролю.

Тоді, як в даному випадку судом вирішується питання переходу права постійного користування саме земельної ділянки площею 43.2862 га кадастровий номер НОМЕР_3, від ОСОБА_6 до СВГ "Перемога", що не було предметом розгляду у справі № 127/17675/17 на яку, як доказ, посилається позивач у відзиві на апеляційну скаргу.

Таким чином, суд зазначає, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду при розгляді вказаної справи.

У вказаних постановах по справах № 127/17675/17 відсутні відомості про обставини переходу права постійного користування спірною земельною ділянкою до СВГ "Перемога", а тому такі рішення колегія суддів вважає такими, що не мають приюдиційного значення при вирішенні даного спору.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що дії Головного управління щодо включення земельної ділянки площею 43,2862 га (кадастровий номер НОМЕР_3, площею 43,2862 га, що розташована на території Голдашівської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області, до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності права оренди, яких може бути реалізовано на земельних торгах є правомірними, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, що вказує на наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року було забезпечено адміністративний позов шляхом встановлення заборони Державному підприємству "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області вчиняти будь-які дії щодо продажу права оренди на земельну ділянку площею 43,2862, га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка розташована на території Голдашівської сільської ради, Бершадського району, Вінницької області, до набрання рішенням законної сили.

Колегія суддів зазначає, що інститут забезпечення позову передбачений главою 10 КАС України та статтями 150- 158, які входять в дану главу.

Статтею 158 КАС України регламентовано питання скасування заходів забезпечення адміністративного позову.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Згідно ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

В даному випадку датою прийняття рішення є 18 квітня 2019 року, тому виходячи із приписів вищевказаних норм КАС України, колегія суддів вважає, що з моменту прийняття постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, скасовуються заходи забезпечення адміністративного позову встановлені ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Селянського (фермерського) господарства "Перемога" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Селянського (фермерського) господарства "Перемога" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2018 року про забезпечення адміністративного позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 квітня 2019 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Граб Л.С.