Справа № 321/518/19
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/518/19
Провадження № 2-а/321/4/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року смт Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

при секретарі Цаплі Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, її скасування та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Михайлівського районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, її скасування та закриття провадження у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 квітня 2019 року адміністративною комісією виконавчого комітету Роздольської сільської ради було винесено постанову № 1, відповідно до якої позивач визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. З оскаржуваною постановою не згодна, вважає її незаконною, оскільки при розгляді справи її права не роз`яснювались, було порушено її право на захист, відповідно заява про участь при розгляді справи захисника залишена без розгляду, Крім того, позивач зазначає, що при розгляді справи комісією матеріали справи не досліджувались, а постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а справу про притягнення її до адміністративної відповідальності розглянуто з порушеннями процесуального законодавства, а саме за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Посилаючись на викладене, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та за відсутності її представника, прохала позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив, відповідно до якого позов не визнав, вважав, що позовні вимоги безпідставні та задоволенню не підлягають, оскільки після отримання повістки ОСОБА_1 з 01.04.2019 року і по 04.04.2019 року мала час на укладення договору про надання професійної допомоги.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення з таких підстав.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 , знаходячись в магазині ПП Лисаченко в селі Любимівка по вул. Дружба, 65, реалізувала пляшку вина, яке містить алкоголь, неповнолітній особі ОСОБА_2 , 2002 року народження, чим здійснила порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП, а саме продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років.

04 квітня 2019 року справу про адміністративне правопорушення відносно позивача було розглянуто адміністративною комісією при виконавчому комітеті Роздольської сільської ради і було винесено постанову № 1 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. За порушення ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар).

Справи про правопорушення, відповідальність за яке передбачене вказаною статтею, згідно ст. 218 КУпАП, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, і відповідно до ч. 2, 3 даної статті жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена в ст. 7 КУпАП, є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Розглядаючи законність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення члени адміністративної комісії виконавчого комітету Роздольської сільської ради не в повній мірі з`ясували всі обставини справи, і при цьому виходить з такого.

Комісією не було враховано та не з`ясовано фактів того, що при складанні протоколу роз`яснювались ОСОБА_1 її права, чи пропонувалось їй надати пояснення щодо скоєного та чи було вручено складений протокол останній.

Також була проігнорована заява ОСОБА_1 про участь під час розгляду справи про адміністративне правопорушення захисника. Згідно протоколу засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Роздольської сільської ради №2 від 04.04.2019 року ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки, якими включено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката відповідно до ст.ст. 268, 271 КУпАП. Враховуючи наявність заяви ОСОБА_1 від 03.04.2019 року про надання можливості укладення угоди, яку відповідно до протоколу на засіданні не було оголошено та не з`ясовано питання про відкладення розгляду або з`ясування у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи можливе проведення розгляду адміністративного матеріалу у відсутність захисника, суд приходить висновку, що органом, який розглядав справу про адміністративне правопорушення не дотримано вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин даної справи, а також з порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП.

Також судом встановлено, що адміністративна комісія на засіданні 04 квітня 2019 року прийняла рішення лише про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, без вирішення питання щодо доведеності її вини та взагалі винуватості за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, у той час як оскаржуваною постановою позивач визнаний винним за вказаною статтею.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов переконання, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, члени адміністративної комісії не в повній мірі з`ясували всі обставини справи, не врахували пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, однак на підставі протоколу про адміністративне правопорушення винесли рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, а наявність протоколу про адміністративне правопорушення не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Враховуючи вищевикладені обставини та порушення, допущені відповідачем при винесенні постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача щодо безпідставності винесеної відносно неї постанови і накладення адміністративного стягнення, в зв`язку із недоведеністю вини.

Проаналізувавши сукупність доказів, що є у справі, суд вважає вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до положень ч. 4, 5 ст. 258 КУпАП уповноваженими органами (посадовими особами), яким у даному випадку була адміністративна комісія виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених ст. 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, що є наслідком закриття провадження у цій частині вимог у відповідності до п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Тому суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а саме скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і вважає за необхідне направити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на новий розгляд до адміністративної комісії виконавчого комітету Роздольської сільської ради.

Згідно абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідній порядок КМУ на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, враховуючи компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-243, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, її скасування та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Постанову № 1 від 04 квітня 2019 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. скасувати.

В іншій частині вимог відмовити.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до адміністративної комісії виконавчого комітету Роздольської сільської ради Михайлівського району Запорізької області.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко