Справа № 813/2840/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/2840/18
СУДОВЕ РІШЕННЯ
24 квітня 2019 року зал судових засідань № 11
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,
секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання представника позивача про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача секретаря Сколівської міської ради Львівської області Дмитришин Надії Михайлівни про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
Позивач, представник позивача, представники відповідача та третя особа в судове засідання не прибули, причини неявки суд не повідомили, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Клопотань про розгляд клопотання без їх участі до суду не надходило.
Відповідно до ч.3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою зазначеної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному ст. 252 вказаного Кодексу.
Частиною першою ст.252 КАС України передбачено, що суд може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.
Представник позивача 08.04.2019 до закінчення судових дебатів у відповідності до ст.ст. 139, 143 КАС України подала заяву про вирішення питання про стягнення судових витрат на підставі поданих доказів протягом 5 днів після ухвалення судом рішення. У зв'язку з цим питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем при розгляді справи, суд не вирішував при прийнятті рішення.
Розглянувши клопотання представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення клопотання, суд дійшов висновку, що вказане клопотання необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сколівської міської ради Львівської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача секретаря Сколівської міської ради Львівської області Дмитришин Надії Михайлівни про визнання протиправними і скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення ХІХ позачергової сесії Сколівської міської ради Львівської області від 25.06.2018 № 21 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Сколівської міської ради ОСОБА_1"; визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови м. Сколе від 27.06.2018 № 041-о "Про виконання рішення ХІХ позачергової сесії VII-го демократичного скликання № 21 від 25.06.2018 "Про дострокове припинення повноважень секретаря Сколівської міської ради ОСОБА_1", поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря Сколівської міської ради Львівської області з 28.06.2018. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді секретаря Сколівської міської ради Львівської області допущено до негайного виконання, стягнено зі Сколівської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 261011,40 грн. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 26770,38 коп. допущено до негайного виконання.

Суд при вирішенні питання про стягнення судових витрат, виходить з наступного.

Згідно з ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов'язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.12.2018 у справі №826/856/18.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Згідно з п. 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з'ясувати склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд встановив, що між ОСОБА_1 та адвокатським об'єднанням «Бочуляк і Партнери» укладено договір про надання правової допомоги від 02.10.2018.

Згідно з актом про надання правової допомоги від 10.04.2019 відповідно до договору про надання правової допомоги від 02.10.2018, під час судового розгляду адміністративної справи № 813/2840/18 у Львівському окружному адміністративному суді адвокатським об'єднанням «Бочуляк і Партнери» ОСОБА_1 надано правову допомогу у формі:

1) вивчення документів (позовної заяви з долученими до неї документами, відзиву на позов з додатками) - 1 год.

2) підготовка та подання заяви в порядку ст. 47 КАС України від 02.10.2018, додаткових пояснень від 14.12.2018, з урахуванням допиту свідків - 2 год.

3) опрацювання інформації з офіційного сайту Сколівської міської ради та виготовлення копій документів (скріншотів) - 2 год.

4) участь у судових засіданнях 16.10.2018, 05.11.2018, 20.11.2018, 14.12.2018, 16.01.2019, 04.02.2019, 25.02.2019, 08.04.2019 - 8 год.

Сторони погодили, що клієнт зобов'язується сплатити адвокатському об'єднанню гонорар, що розраховується наступним чином: 1000грн х 13год= 13000,00 грн, де: 1000,00грн - вартість 1 (однієї) год. роботи адвокатського об'єднання, 13 год. - кількість витраченого часу на надання правової допомоги клієнту. Загальна вартість робіт (наданих послуг) за актом складає 13000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов'язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїй практиці «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) від 19.10.2000, скарга №31107/96, узагальнив свою минулу практику з цього питання і сформулював основні положення стосовно угод, в яких виплачується гонорар успіху. Суд зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об'єднаного Королівства (№2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 06.11.1980, скарга №6538/74), відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Дослідивши докази, подані на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що заявлена сума відшкодування витрат на таку допомогу не відповідає у повній мірі вимогам ч.5 ст.134 КАС України, а саме: не є співмірною із складністю справи, наданими адвокатом послугами, зафіксованим часом витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Таким чином, з огляду на складність справи (справа належить до справ незначної складності), ціну позову (спір носить немайновий характер), обсяг наданих адвокатом послуг (з врахуванням предмету доказування у справі не є достатньо значним), суд вважає за доцільне співмірно до наданих адвокатом послуг у справі, клопотання задовольнити частково та стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 134, 143, 242, 244, 245, 252 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

клопотання представника позивача про стягнення судових витрат у справі задовольнити частково.

Стягнути з Сколівської міської ради Львівської області , місцезнаходження 82600, Львівська обл., м. Сколе, майдан Незалежності, 1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове судове рішення складене і підписане 06.05.2019.

Суддя А.Г. Гулик