Справа № 425/3409/18
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року справа №425/3409/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Арабей Т.Г., Сіваченка І.В., секретар судового Верховецька Г.О., за участю представника відповідача Сиднєва І.В. розглянув к відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року (повний текст складено 11 лютого 2019 року в м. Сєвєродонецьк ) у справі 425/3409/18 (суддя І інстанції - Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпека у Харківській області про визнання протиправним дій, скасування акта та розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень позивач просив: визнати протиправними дії посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Харківській області щодо складання акта № 0010417 від 26.10.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів до цього акта; скасувати акт № 0010417 від 26.10.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів до цього акта, складений посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25.10.2018 між позивачем (перевізник) та ТОВ "Альянс Промбуд" (замовник) було укладено договір про перевезення вантажу загальною вагою 21 тону маршрутом Київ-Лисичанськ (Луганська область).

Перевезення вантажу здійснювалось водієм ОСОБА_4 на автомобілі "VOLVO", державний номер НОМЕР_1, причепом "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2.

26.10.2018 на трасі Київ-Харків-Довжанський - 471 км автомобіль було зупинено посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області, проведено позапланову перевірку та зважено автомобіль, про що складено довідку № 0023491 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.10.2018.

За результатами зважування та складання вказаної довідки було складено акт № 0010417 від 26.10.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок та акта.

Так, в акті вказано, що фактично вага автомобіля складає 41,15 тонн при нормативно допустимій 40 тонн, а також вказані порушення осьових навантажень автомобіля.

Як наслідок було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого необхідно сплатити 595,2 євро суми штрафу за перевищення нормативно допустимої ваги.

Позивач не погодивсяч з діями посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Харківській області. Зазначає, що на прохання водія ОСОБА_4 надати свідоцтво, що підтверджує повірку зважувального обладнання (метрологічну атестацію) посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Харківській області відмовили в наданні будь-яких документів. У зв'язку з цим водієм після складання акта та отримання розрахунку штрафу було прийнято рішення про контрольне зважування на незалежній ваговій, яке було здійснено 26.10.2018 о 13 год. 48 хв., про що свідчить відповідний талон. Відповідно до результатів контрольного зважування маса автомобіля складає 38100 кг, що на 3050 кг менше від результатів зважування, вказаних у довідці № 0023491.

Крім того, зі вказаної довідки не зрозуміло, яким саме вимірювальним і зважувальним обладнанням проводилась перевірка.

Також позивач посилається, що посадовими особами відповідача не було виконано пункти 21, 22, 23, 24 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, що, на думку позивача, свідчить про відсутність з його боку порушень допустимості нормативно вагових параметрів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі № 425/3409/18 у задоволенні позову - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач в спірних правовідносинах діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не правильно встановлено обставини справи та не надано належної оцінки тому, що відповідно до товарно-транспортної накладної та маси транспортного засобу і причепу, загальна маса була нижчою, ніж визначено в актах перевірки; згідно контрольного зважування на незалежній ваговій, яке було здійснено 26.10.2018 о 13 год. 48 хв., маса автомобіля складає 38100 кг, що на 3050 кг менше від результатів зважування, вказаних у довідці № 0023491. Також, посилається на те, що відповідачем не вірно зазначено протяжність маршруту, на який здійснено нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами, тому розрахунок складено з порушенням методики вимірювання (зважування).

Відповідачем надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідачем зазначено, що оскаржені акт від 26.10.2018 № 0010417 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу до акту не є рішеннями Укртрансбезпеки в розумінні КАС України, оскільки в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача. Акт від 26.10.2018 № 0010417 не є рішенням суб'єкта владних повноважень та лише фіксує факт перевищення вагових параметрів, а нарахована плата не може бути примусово стягнута відповідачем на підставі зазначених документів. Така плата здійснюється у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до направлення на перевірку від 22.10.2018 № 029384 та на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Харківській області в період з 22.10.2018 по 28.10.2018 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на 471 км а/д "Київ - Харків - Довжанський" в Харківській області 26.10.2018 була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки VOLVO модель FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_1 зі спеціалізованим напівпричепом - рефрижератором марки SCHMITZ модель SKO 24, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, водій - ОСОБА_4 (арк. спр. 52-53, 58).

Під час здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що загальна маса транспортного засобу складає 41,150 т, при максимально дозволеній вазі для даного типу транспортного засобу 40 т, навантаження на другу одиночну вісь складає 11,650 т, при максимально допустимому навантаженні 11 т, на строєну вісь напівпричепа навантаження складає 23,350 т, при максимально допустимому навантаженні 22 т.

Після здійснення контролю посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль, та оператором вагового комплексу складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, старшим державним інспектором складено акт від 26.10.2018 № 0010417 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (арк. спр. 55-56). Водій з актом ознайомлений та підписав його без зауважень.

На підставі акта від 26.10.2018 № 0010417 працівником Укртрансбезпеки складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким нарахована плату за проїзд в розмірі 595,20 євро, платником зазначено ОСОБА_3 (арк. спр. 57).

Відмову у задоволенні позову суд першої інстанції мотивував наступним.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктами 2, 15 п. 5 Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 8 Положення).

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Зі змісту товарно-транспортної накладної від 25.10.2018 № Р67 слідує, що водій ОСОБА_4 на автомобілі "VOLVO", державний номер НОМЕР_1, причепом "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, здійснював перевезення товару з м. Київ до м. Лисичанськ Луганської області (арк. спр. 58).

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (далі - Порядок № 879).

Пунктом 1 Порядку № 879 визначено, що цей Порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпункт 4 пункту 2 Порядку № 879 визначає, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (пункт 13 Порядку № 879).

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України", справляється у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (пункт 28 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. У разі пред'явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється (пункт 18 Порядку № 879).

Відповідно до пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10.10.2013, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 1) визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 2) розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; 3) здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Доводи позивача про те, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області на прохання водія ОСОБА_4 не було надано свідоцтва про повірку зважувального обладнання (метрологічну атестацію), суд оцінює критично, оскільки вказані доводи не підтвердженні позивачем належними та допустимими доказами, а сам акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 26.10.2018 № 0010417 підписано водієм ОСОБА_4 без зауважень.

Окрім того, відповідно до довідки № 0023491 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 26.10.2018 контроль здійснювався приладом " 030Т PWIA № 17-424" (арк. спр. 55). На підтвердження достовірності визначення ваги при проведенні габаритно-вагового контролю відповідачем надано суду Сертифікат перевірки № UA.TR.002.CT.0115-17 Rev.0 від 27.11.2017 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-PWIA", серійний номер приладу 424, введений в експлуатацію 20.12.2017, сертифікат дійсний до 27.11.2027; декларацію про відповідність № 6 від 20.12.2017; сертифікат відповідності № UA.TR.002.CВ.0310-17 від 20.12.2017 з додатком (арк. спр. 60-63).

Суд визнав сертифікат перевірки, сертифікат відповідності та декларацію про відповідність належними доказами достовірності відображення вагових параметрів транспортних засобів, що зважуються такими вагами.

Щодо посилання позивача проведення контрольного зважування транспортного засобу на незалежній ваговій суд зазначає таке.

Відповідно до товарно-транспортної накладної від 25.10.2018 № Р67 найменування вантажу - шкіра свинна, кількість місць - 21708,600, одиниці виміру - кг (арк. спр. 58).

Згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 маса належних позивачу вантажного сідлового тягача-Е "VOLVO", державний номер НОМЕР_1, без навантаження складає 8720 кг, напівпричепа спеціалізованого "SCHMITZ SKO 24", державний номер НОМЕР_2, - 8600 кг.

Тобто, загальна маса автомобіля позивача з вантажем масою 21708,60 кг не може становити менше 39028,60 кг (21708,60 кг (вантаж) + 8600 кг (маса напівпричепа без навантаження) + 8720 кг (маса тягача без навантаження).

Під час контрольного зважування позивачем транспортного засобу на незалежній ваговій ваги показали загальну масу транспортного засобу з вантажем 38100 кг (арк. спр. 7), що на 928,60 кг менше від загальної маси сідлового тягача та напівпричепа без навантаження з вантажем масою 21708,60 кг.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За таких обставин надані позивачем докази про результати контрольного зважування транспортного засобу на незалежній ваговій не можуть розцінюватись судом, як достовірні, оскільки на підставі таких доказів неможливо встановити дійсні обставини справи, а тому ці докази судом першої інстанції до уваги не прийняті.

Відповідно до пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Пунктами 1, 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, встановлено наступні ставки плати за проїзд для:

великовагових транспортних засобів (за загальну масу): від 40 до 44 тонн включно - 0,1 євро, від 44 до 52 тонн включно - 0,2 євро, від 52 до 60 тонн включно - 0,27 євро, понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн - 0,78 євро; великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 визначено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Згідно з пунктом 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Як свідчить чек зважування, посадовими особами Укртрансбезпеки проведено зважування транспортного засобу "VOLVO", державний номер НОМЕР_1, який перебуває у власності позивача, 26.10.2018 о 12:15 загальна маса транспортного засобу склала 41150 кг (арк. спр. 54).

Враховуючи зазначене, посадовими особами Укртрансбезпеки при обчисленні загального розміру плати за проїзд враховано протяжність маршруту від м. Київ до м. Лисичанськ Луганської області 744 км.

Згідно з інтернет-ресурсом Della (автоперевезення, http://della.com.ua/distance/) відстань від м. Київ до м. Лисичанськ Луганської області становить 744 км. Вказана інформація щодо відстані між населеними пунктами є загальнодоступною, та не заперечувалася позивачем.

За результатами вагового контролю транспортного засобу було встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 41,15 тонн; навантаження на осі: 1) 11,65 тонн; 2) строєну (з одиночними шинами) - 23,35 тонн, а відстань перевезення - 744 км.

Враховуючи, що нормативно допустиме навантаження на строєну вісь (з одиночними шинами) 22 тонни, перевищення склало 1,35 тонн (23,35 тонн - 22 тонни), що у відсотковому відношенні становить 6,13%; на одиночну вісь 11 тонн, перевищення склало 0,65 тонн (11,65 тонн - 11 тонн), що у відсотковому відношенні становить 5,90%.

Відтак, до базису розрахунку плати за проїзд транспортним засобом взято: відстань перевезення - 744 км; плата за проїзд за перевищення нормативних параметрів - 0,4 євро/км, в тому числі: 0,1 євро/км (за загальну масу транспортного засобу 41,15 тонн); 0,1 євро/км (за перевищення допустимих навантажень транспортного засобу на одиночну вісь на 5,90%); 0,2 євро/км (за перевищення допустимих навантажень транспортного засобу на строєну вісь (з одиночними шинами) на 6,13% - 0,1 євро/км х 2, оскільки згідно з п. 31 Порядку № 879 для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази); коефіцієнт збільшення плати за проїзд (згідно з п. 31-1 Порядку № 879) - К=2.

Таким чином, розмір плати за проїзд транспортним засобом П=0,4 х 744 х 2, П=595,20 євро, де 0,4=0,1 + 0,1 + 0,2.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач належними та допустимими доказами підтвердив, що при складанні акту від 26.10.2018 № 0010417 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та оформленні розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 26.10.2018 № 0010417 він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин. Доводи позивача не спростовують правомірності оскарженого акту від 26.10.2018 № 0010417 та розрахунку, а тому не дають суду підстав для їх скасування.

Крім того, що стосується акта від 26.10.2018 № 0010417 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, суд першої інстанції зазначив, що вказаний акт не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні статті 4 КАС України та сам по собі не тягне для позивача правових наслідків, а лише фіксує певні факти.

Колегія суддів зазначає, що у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу Укртрансбезпеки, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов особи про визнання розрахунків протиправними.

З матеріалів справи вбачається, що всі позовні вимоги, з урахуванням уточнень, а також доводи апеляційної скарги стосувалися виключно визнання неправомірними та скасування акту, документів, складених за наслідками перевірки, які не породжують жодних правових наслідків чи обов'язків для позивача, а тому не мають ознак рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), оскарження яких здійснюється за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач не погоджується із розрахунком не в частині нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а стверджує про протиправність здійснення габаритно-вагового контролю, внаслідок несправності вагового пристрою.

Колегія суддів зазначає, що оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому Велика Палата Верховного Суду, приймаючи 30 січня 2019 року судове рішення у справі № 803/3/18, у якій предметом зустрічного позову були аналогічні позовні вимоги, зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на це, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

На підставі пункту 3 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення суду першої інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині.

За правилами частини першої статті 319 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення в апеляційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених статтями 238, 240 цього Кодексу.

У силу вимог частини першої статті 315 КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги позивача, а також задоволення клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі, та скасування оскаржуваного судового рішення із закриттям провадження у справі.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 28 лютого 2019 року по справі №805/3598/16-а.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі 425/3409/18 - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі 425/3409/18 - скасувати.

Провадження у справі у справі 425/3409/18 за позовом ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпека у Харківській області про визнання протиправним дій, скасування акта та розрахунку - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Сіваченко