Справа № 300/665/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" травня 2019 р. справа № 300/665/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання дій протиправними та зобовязання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також позивач) 26.03.2019 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську (надалі також відповідач) про визнання протиправними дій щодо зниження величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% при призначенні їй пенсії за віком без урахування пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року та зобовязання здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, відповідно до пункту 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2017 та застосувати перераховану пенсію при змінах з 01.03.2019.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.1-2).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 23.04.2019. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.17-19).
Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що застосування коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1, а не 1,35 не призвело до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1, а навпаки, розмір пенсії збільшився, а тому це не являється звуженням обсягу вже набутих позивачем прав чи позбавлення права на соціальний захист. Крім того, позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду. Просив суд в задоволенні позову відмовити.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив таке.
ОСОБА_2 з 01.12.2006 року призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» при загальному страховому стажі роботи 35 років 04 місяці 03 дні.
20.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». (а.с.10).
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача що виразились у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, а не 1,35% відповідно до пункту 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні 01.10.2017 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернулась за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими законами України.
Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.01.2003 (надалі також - Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім'ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Пенсійні виплати - це грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати.
Пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп x Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону. Коефіцієнт страхового стажу - це величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до статті 4 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу.
Як слідує з матеріалів адміністративної справи, позивачу з 01.12.2006 року призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03.10.2017 №2148-V111, який в цій частині набрав чинності з 01.10.2017, частину пяту статті 37 Закону України «Про державну службу» викладено у такій редакції:з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») відповідно до цієї статті у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 4-3 розділу ХV Закону №1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII) пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.
Пунктом 4-4 розділу ХV Закону №1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII) визначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Отже, за правилами пункту 4-4 розділу ХV Закону №1058-IV середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, застосовується лише у випадку першого призначення пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.
Відповідно до Пунктом 4-7 розділу ХV Закону №1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII) визначено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державну службу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
З матеріалів справи судом встановлено, що загальний розмір пенсії позивача станом на 01.10.2017 відповідно до Закону України «Про державну службу» становив 3230,67 грн. (в тому числі фіксована індексація 368,21 грн.).
Так, відповідачем відповідно до Пенсійної реформи з 01.10.2017 всі пенсії, в тому числі призначені відповідно до Закону України «Про державну службу» були перераховані автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ в два етапи: - на першому етапі проведено осучаснення заробітної плати, з якої обчислювалась частина пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та зменшено величину оцінки страхового стажу до 1%; - на другому етапі проведено перерахунок пенсії в звязку з збільшенням розміру прожиткового мінімуму.
Враховуючи те, що розмір пенсії ОСОБА_1, з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 розділу ХV, розрахованого за нормами Закону №1058-IV (зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII), був більший, відповідачем проведено автоматичне, без її звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених Законом №1058-IV, за матеріалами пенсійної справи.
Таким чином, відповідач правомірно здійснив перерахунок пенсії позивача з 1 жовтня 2017 року відповідно до пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Згідно з Преамбулою Закону №1058-IV саме цей Закон регулює відносини щодо призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. Зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Частиною першою статті 7 Закону №1058-IV передбачено, що загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється, зокрема, за принципом законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.
Частиною першою статті 58 Закону №1058-IV передбачено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій тощо.
Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1058-IV виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція Пенсійного фонду та підвідомчі їй територіальні органи, до яких відносяться головні управління Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управління Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах.
Відповідно до частини другої статті 64 Закону №1058-IV на виконавчу дирекцію Пенсійного фонду покладено обов'язок здійснювати функції щодо призначення (перерахунку), забезпечення своєчасного та в повному обсязі фінансування і виплати пенсій та надання соціальних послуг.
За змістом вказаних норм органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок призначених пенсій виключно на умовах і у порядку, визначених законом.
Оскільки умови перерахунку пенсій з 01.10.2017, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» врегульовано пунктом 4-3, 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, а також враховуючи те, що позивач з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV звернулась 20.02.2019, поза межами періоду визначеного пунктом 4-4 Прикінцевих положень (з 01.10.2017 по 31.12.2017), відповідач правомірно застосував при перерахунку пенсії позивача величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%.
Таким чином є помилковим посилання позивача на пункт 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», оскільки його положення застосовуються лише при призначенні пенсії з 01 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року.
Суд, не бере до уваги доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки про застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % при переведенні з одного виду пенсії на інший позивач дізналася із листа від 25.02.2019 №74/Р-15 (а.с.11), доказів зворотного відповідачем суду не надано, а тому позов подано з дотриманням шестимісячного строку, передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.
Враховуючи наведене встановлені обставини справи і наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач при перерахунку пенсії позивача з 01.10.2017 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України а тому у задоволенні позовних вимог про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії слід відмовити.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (паспорт серія СС 363645) адреса: вул. ОСОБА_3, IIАДРЕСА_1, м.Івано-Франківськ, 76009.

Відповідач:

управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську (), вул.Незалежності, 44, м.Івано-Франківськ, 76000.

Суддя Скільський І.І.