Справа № 120/1448/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

03 травня 2019 р. Справа № 120/1448/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву приватного підприємства «РЕНА-МП» про забезпечення позову у справі за позовом приватного підприємства «РЕНА-МП» до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «РЕНА-МП» до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішення.

03.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 29.05.2019 року о 13:30 год.

Крім того, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акту, а саме постанови про накладення штрафу № ВН355/211/НП/АВ/П/ТД-ФС від 28.03.2019 року, про притягнення приватного підприємства «РЕНА-МП» до відповідальності у виді штрафу в розмірі 4 131 270 грн. Зазначена постанова є предметом оскарження в адміністративній справі.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає, що оскаржувана постанова є очевидно протиправною, а в разі направлення такої постанови для виконання, виконавчою службою будуть арештовані всі рахунки підприємства, що унеможливить роботу підприємства, перешкоджатиме виплаті заробітної плати, сплаті податків та зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Так, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Як слідує із прохальної частини позовної заяви, предметом оскарження в межах даної справи є вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Вінницькій області № ВН355/211/НП/АВ/П/ТД-ФС від 28.03.2019 року, якою до позивача застосовано штрафні санкції в загальній сумі 4 131 270,00 грн.

При цьому, обґрунтовуючи необхідність забезпечення адміністративного позову, позивач зазначає, що у період розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи №120/1448/19-а може бути відкрито виконавче провадження щодо виконання оскаржуваної постанови та здійснюватися дії направлені на її примусове виконання.

Разом із тим, вказані посилання позивача ґрунтуються виключно на власних припущеннях щодо можливого примусового виконання постанови органом виконавчої служби.

Так, позивачем не надано доказів щодо відкриття виконавчого провадження чи здійснення інших дій, направлених на примусове виконання оскаржуваної постанови шляхом стягнення коштів чи/або арешту його майна.

До того ж, саме лише оскарження позивачем постанови № ВН355/211/НП/АВ/П/ТД-ФС від 28.03.2019 року, на думку суду, не може свідчити про їх очевидну протиправність.

Доводи позивача щодо очевидної протиправності постанови є підставами позову та можуть бути перевірені під час розгляду адміністративної справи по суті.

Таким чином, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких звернулись до суду.

Враховуючи викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана позивачем заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного підприємства «РЕНА-МП» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 03.05.2019 року.

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна