Справа № 820/11520/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2019 року

м. Київ

справа №820/11520/15

адміністративне провадження №К/9901/11688/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. (суддя - Кучма Ю.В) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016р. (судді - Перцов Т.С., Жигилій С.П., Дюкарєва С.В.) у справі за її позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015р. ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому, з врахуванням уточнень, просила:

-визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича від 15.09.2015р. про затвердження Протоколу засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №009-20608-260215 від 26.02.2015р., укладений між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», із виключенням зазначеного договору банківського вкладу з реєстру нікчемних правочинів, що міститься у Додатку №3 до вищевказаного протоколу засідання комісії;

-визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича №813 від 16.09.2015р. про застосування наслідків нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту) в частині повернення коштів у сумі 4000,00 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 в АТ «Дельта Банк» на рахунок ОСОБА_3 в АТ «Дельта Банк», та повернення коштів у сумі 800,0 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 в АТ «Дельта Банк» на аналітичний рахунок кредиторської заборгованості 2909, відкритий для клієнта - ОСОБА_1 в АТ «Дельта-Банк»;

-зобов'язати уповноважену особу Фону гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», включити ОСОБА_1 до переліку осіб - вкладників АТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду та визначити розрахункову суму відшкодування її вкладу за вищевказаним договором, що становив 4800 доларів США, станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку ПАТ «Дельта Банк», та подати ці відомості до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є вкладником у розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», невключення її до переліку вкладників та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, позбавило її можливості отримати суму відшкодування, яка гарантована вкладнику законом.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016р., у задоволенні позову відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що вона відповідає вимогам вкладника згідно статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підстави для невключення її до Переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми вкладу, відсутні, а тому її право на отримання гарантованої суми вкладу протиправно та безпідставно порушено відповідачем.

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.02.2015р. між позивачем, та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №009-20608-260215; позивачу відкрито вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1; сума вкладу - 4000.00 доларів США.

Відповідно до п. 1.7. Договору на рахунок допускаються додаткові внески коштів, що разом із сумою, вказаною в п. 1.2. цього Договору, складають Вклад. Поповнення Вкладу проводиться у сумі, не меншій за 50.00 доларів США за кожен факт поповнення. Поповнення здійснюється впродовж строку залучення Вкладу.

Позивачем до відшкодування відповідачем заявлено 4800,0 дол. США, із яких 4000,0 дол. США були зараховані 26.02.2015р. на депозитний рахунок позивача шляхом перерахування з поточного власного рахунку громадянина ОСОБА_3, відкритого у ПАТ «Дельта Банк», ще 800 дол. США були внесені особисто позивачем до каси установи банку 27.02.2015р.

02.03.2015р. на підставі постанови Правління Національного банку України за №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. за №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту Фонд) №71 від 08.04.2015р. тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №147 від 03.08.2015р. строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015р. включно.

Рішеням виконавчої дирекції ФГВФО №181 від 02.10.2015р. розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно.

Наказом Уповноваженої особи від 29.05.2015р. «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» №408, наказано здійснити перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У ході проведення перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту) між фізичними особами-клієнтами та Банком, укладеними після 16.01.2015р. включно, в тому числі і в договорі, укладеному між АТ «Дельта Банк» та позивачем.

За наслідками нікчемності правочину, укладеного між позивачем та Банком, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадтровим В.В. прийнято наказ №813 від 16.09.2015р. «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», яким повернуто кошти у сумі 4000,00 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ «Дельта Банк» на рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_3 в АТ «Дельта Банк», та повернуто кошти у сумі 800,0 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ «Дельта Банк» на аналітичний рахунок кредиторської заборгованості 2909, відкритий для клієнта - ОСОБА_1 в АТ «Дельта Банк».

09.10.2015р. та 26.10.2015р. позивач зверталась до уповноваженої особи із заявами щодо надання інформації щодо порядку отримання коштів за договором №009-20608-260215.

Повідомленням від 23.09.2015 р. №8821/3330 відповідач повідомив позивача про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №009-20608-260215 від 26.02.2015р., укладеного між нею та АТ «Дельта Банк» на підставі п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що визнаючи нікчемним договору банківського вкладу укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» №009-20608-260215 від 26.02.2015р. уповноважена особа діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений діючим законодавством України.

Зокрема суди виходили з того, що договір банківського вкладу укладено позивачем в період дії Постанови Національного банку України №692/БТ від 30.10.2014 р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних», відповідно до якої Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом. За таких обставин, суди дійшли висновку, що правочин у формі договору №009-20608-260215 від 26.02.2015р. є нікчемним в силу закону, оскільки вчинений в період, коли банк ПАТ «Дельта Банк» був віднесений до категорії проблемних, а відтак, визнання цього правочину недійсним у судовому порядку не вимагається.

Суди відхилили доводи позивача про те, що уповноважена особа не наділена повноваженнями скасовувати операції за банківським рахунком, за якою були перераховані кошти на ім'я вкладника від іншої особи, посилаючись на те, що в даному випадку мало місце не скасування операції з переведення коштів, а передбачене законом застосування наслідків нікчемності правочинів у вигляді повернення коштів на рахунок, з якого вони були переведені.

Крім того, суди виходили з того, що підписавши договір банківського вкладу, позивач засвідчила свою обізнаність з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», зокрема, із пунктом 5.11 цих Правил, однак, незважаючи на встановлене цим пунктом обмеження щодо внесення коштів на користь вкладника від третіх осіб, повністю сформувала суму вкладу за рахунок коштів третьої особи ОСОБА_3

Враховуючи викладене, суди дійшли висновку, що висновок відповідача про нікчемність договору №009-20608-260215 від 26.02.2015р., укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» як такого, що укладений на умовах, що передбачали надання позивачеві переваг перед іншими вкладниками, та в період, коли банк був віднесений до категорії проблемних є вірним.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами установлено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. №4452-VI (далі Закон №4452-VI), який є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до статті 2 Закону №4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно частин 1, 2 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Судами встановлено, що між позивачем та ПАТ «Дельта банк» укладено договір банківського рахунку та на його рахунку рахунках розміщено грошові кошти у розмірі, визначеному умовами договору, а тому в розумінні Закону №4452-VI позивач є вкладником.

При цьому укладення договору банківського рахунку (вкладу) та зарахування на нього коштів відбулось до початку віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.

Викладене свідчить про те, що позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI.

При цьому, Уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до норм Закону.

Посилання відповідача на пункт 7 частини 3 статті 38 цього Закону є безпідставним, оскільки відповідачем не зазначено які переваги чи пільги отримав саме позивач внаслідок укладення договору банківського вкладу, а доводи відповідача свідчать про можливість отримання таких переваг (пільг) третьою особою, однак такі обставини не були предметом дослідження у даній справі.

Крім того, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані Уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 цього Закону.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його Уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного Уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Такий правовий висновок у аналогічних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №826/1476/15.

При цьому, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідача передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим його дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, дотримання посадовими особами вимог щодо нерозголошення банківської таємниці, а також наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Таким чином, Уповноваженою особою Фонду протиправно не було включено позивача до Переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду з посиланням на те, що правочин є нікчемним, як такий, що порушує публічний порядок.

Водночас, в постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним.

Так, у постанові суд зазначив про те, що оскільки наказ про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й вкладників банку), тому не може порушувати будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу.

Таким чином, права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Встановлена правова природа зазначено наказу (повідомлення про нікчемність) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемним правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», відтак не може бути розглянуто у судовому порядку, а тому провадження у цій частині адміністративної справи підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини 3 цієї статті неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2016р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016р. - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у доларах США №009-20608-260215 від 26.02.2015р. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Провадження в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта-Банк» Кадирова Владислава Володимировича від 15.09.2015р. про затвердження Протоколу засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №009-20608-260215 від 26.02.2015р., укладений між ОСОБА_1 та АТ «Дельта Банк», із виключенням зазначеного договору банківського вкладу з реєстру нікчемних правочинів, що міститься у Додатку №3 до вищевказаного протоколу засідання комісії; визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта-Банк» Кадирова Владислава Володимировича №813 від 16.09.2015р. про застосування наслідків нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту) в частині повернення коштів у сумі 4000,00 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 в АТ «Дельта-Банк» на рахунок ОСОБА_3 в АТ «Дельта Банк», та повернення коштів у сумі 800,0 доларів США з депозитного рахунку ОСОБА_1 в АТ «Дельта Банк» на аналітичний рахунок кредиторської заборгованості 2909, відкритий для клієнта - Балим О.М. в АТ «Дельта Банк» - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук