Справа № 140/311/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/311/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Валюха В.М.,

за участю секретаря судового засідання Шепталової А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Наумчик Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 № UA205110/2019/000065/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, в листопаді 2018 року позивач придбав у компанії G&G Auto Sales LLS (м. Саванна, штат Джорджія, США) пошкоджений легковий автомобіль, що був у використанні, марки BMW модель 5351, номер кузова НОМЕР_1, 2016 календарний рік виготовлення, модельний рік виготовлення - 2016, тип двигуна бензиновий, робочий об'єм циліндрів 2982 см. куб., потужність 225 кВт., колір сірий, тип кузова седан, колісна формула 4х2, торгівельна марка «BMW», виробник «BMW Group DE», вартістю 10988,00 доларів США (згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 10.11.2018 № G552274), у тому числі вартість доставки до порту призначення Клайпеда, Литва - 500,00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного транспортного засобу Волинській митниці ДФС разом з митною декларацією (далі - МД) № UA205090/2019/002272 були подані усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості, а в подальшому на вимогу митниці декларант подав додаткові документи.

Проте, рішенням Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 відмовлено у визнанні заявленої декларантом митної вартості вказаного транспортного засобу в розмірі 10988,00 доларів США та визначено митну вартість за резервним методом згідно із статтею 64 Митного кодексу України (далі - МК України) на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС в розмірі 30600,00 євро. Вказане рішення винесене на підставі пункту 2 частини шостої статті 54 МК України та мотивоване тим, що декларант не надав на вимогу митниці висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та декларацією країни відправлення.

Позивач вважає, що рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте всупереч положенням статті 49 МК України, без дотримання умов, передбачених частинами другою, третьою статті 53, частини шостою статті 54 МК України.

При цьому, позивач позовні вимоги обґрунтовує такими обставинами:

декларант відповідно до частини другої статті 53 МК України подав належні документи, які підтверджують митну вартість товару;

заявлена декларантом митна вартість базується на ціні, що фактично сплачена за транспортний засіб;

ціна товару, окрім рахунку-фактури, підтверджується наданою інформацією біржової організації - квитанцією електронного аукціону «Copart»;

факт сплати ціни товару підтверджено офіційними банківськими документами (банківський платіжний документ про здійснення SWIFT платежу);

вимога Волинської митниці ДФС про надання додаткових документів (декларації країни відправлення, висновків про вартісні і якісні характеристики товару) не ґрунтується на положеннях частини третьої статті 53 МК України;

рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 не відповідає положенням частини другої статті 55 МК України (зокрема, рішення не містить інформації щодо подібних (аналогічних) товарів (автомобілів), яка призвела до сумнівів у правильності визначення митної вартості автомобіля, та крім простого значення скоригованої вартості в розмірі 30600,00 євро, не містить обґрунтування цього числового значення та конкретних фактів, які вплинули на таке коригування).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 № UA205110/2019/000065/2.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 28.02.2019 № 311/03-70-10/14 (а. с. 35-39) представник відповідача Наумчик Р.П. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

Під час опрацювання документів, поданих позивачем для здійснення митного контролю та митного оформлення разом із МД № UA205090/2019/002272 легкового автомобіля марки BMW, моделі 5351, 2016 р. в., номер кузова НОМЕР_1, встановлено що митна вартість товару, який ввезено на митну територію України, не може бути визнано у зв'язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

Зокрема, позивачем в графі 43 МД № UA205090/2019/002272 вказано резервний метод визначення митної вартості товарів та заявлено митну вартість, згідно з графою 45 у розмірі 11050,00 доларів США. При цьому, з інформації, що міститься в документах, які подані для підтвердження митної вартості (інвойсу від 11.10.2018 G552274), вартість товару становить 10988,00 доларів США, з яких 10488,00 доларів США - вартість транспортного засобу особистого користування, 500,00 доларів США - витрати на його транспортування. З огляду на вказане, непідтвердженими залишається ще 62 долари США складових митної вартості, які було включено декларантом до заявленої митної вартості товару.

Крім зазначеного, під час опрацювання поданих декларантом документів відбулося автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР. Підставою для спрацювання профілів ризику слугувало те, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, що передбачає обов'язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VIN-кодами: WBA5B1C56GG552274, валюта - EUR, вартість 30600,00.

Декларанту було направлено повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. На виконання вимог декларантом надано платіжний документ, витяг з аукціону, транспортні документи. При цьому, не надано висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, транспортні документи. З огляду на вказане, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості зазначеного товару, 21.01.2019 прийнято письмове рішення про коригування митної вартості товарів №/2019/000065/2.

Крім того, декларанта повідомлено про можливість випуску задекларованого товару у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МК України. Товар було випущено у вільний обіг за МД № UA205090/2019/016922 від 01.02.2019 з надання гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України, при цьому безпосередньо декларантом у вказаній МД заявлено ціну товару у розмірі 11050,00 доларів США уже за першим методом визначення митної вартості товару під гарантію сплати митних платежів за визначеною митним органом митною вартістю товару.

07.03.2019 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій він просить відхилити доводи відзиву (а. с. 68-70).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

06.03.2019 суд постановив ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд справи було призначено на 11:00 21.03.2019 (а. с. 64).

В судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить його задовольнити.

Представники відповідача Наумчик Р.П., Лесик Н.В., Ігнатьєв М.М. у тих же судових засіданнях проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві, та просили відмовити в його задоволенні повністю.

Заслухавши вступне слово учасників справи, показання свідка ОСОБА_8., дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що в листопаді 2018 року позивач ОСОБА_3 придбав у компанії G&G Auto Sales LLS (м. Саванна, штат Джорджія, США) пошкоджений легковий автомобіль, що був у використанні, марки BMW модель 5351, номер кузова НОМЕР_1, 2016 календарний рік виготовлення, модельний рік виготовлення - 2016, тип двигуна бензиновий, робочий об'єм циліндрів 2982 см. куб., потужність 225 кВт., колір сірий, тип кузова седан, колісна формула 4х2, торгівельна марка «BMW», виробник «BMW Group DE».

Як убачається із рахунку-фактури (інвойсу) від 10.11.2018 № G552274, вартість вказаного транспортного засобу становить всього 10988,00 доларів США (в т. ч. доставка 500,00 доларів США) (а. с. 93-94).

08.01.2019 представник декларанта МПП «Статус-Кво» ОСОБА_8. для митного оформлення вказаного транспортного засобу, який ввозився на митну територію України ОСОБА_7, представником ОСОБА_3 за нотаріально посвідченою довіреністю від 19.12.2018 (а. с. 17), подала Волинській митниці ДФС МД № UA205090/2019/002272 (а. с. 46) разом із пакетом документів. При цьому, у графі 43 цієї МД вказано резервний метод визначення митної вартості товару, а згідно із графою 45 вказаної МД митну вартість товару заявлено у розмірі 11050,00 доларів США.

З матеріалів справи вбачається, що під час опрацювання поданих декларантом документів відбулося автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, що підтверджується витягом з АСМО «Інспектор-2016» (а. с. 51).

Згідно із витягом з АСМО «Інспектор-2016», 09.01.2019 декларанту була направлена вимога Волинської митниці ДФС щодо подання в 10-денний строк додаткових документів:

банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

за наявності - інші платежі та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару;

висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовані спеціалізованими експертними організаціями;

якщо здійснювалось страхування - страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування;

транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення;

митну декларацію країни відправлення;

інші додаткові наявні в декларанта документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (а. с. 52-53).

При цьому, направлення зазначеної вимоги щодо подання додаткових документів відповідач мотивував тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також спрацюванням ризиків АСАУР.

Декларант додатково надав платіжний документ, витяг з аукціону, транспортні документи, але не надав висновки про вартісні та кількісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, декларацію країни відправлення, про що зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 № UA205110/2019/000065/2 (а. с. 13).

21.01.2019 Волинська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205110/2019/000065/2, відповідно до якого митну вартість вказаного вище товару визначено за резервним методом, на підставі цінової інформації АІС ДФС, рівень митної вартості становить 30600,00 євро (а. с. 12-13).

Крім того, Волинська митниця ДФС видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів №/2019/00062, відповідно до якої відмовлено у митному оформленні (випуску) вказаного товару у зв'язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 (а. с. 47-48).

В подальшому, як вбачається із матеріалів справи, спірний товар було випущено у вільний обіг за МД № UA205090/2019/016922 від 01.02.2019 (а. с. 49-50).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п'ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Системний аналіз вказаних положень МК України дає підстави дійти таких висновків.

На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів. У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів. Орган доходів і зборів зобов'язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених під час судового розгляду доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, виходячи з такого.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 вбачається, що додаткові документи були витребувані відповідачем від декларанта, зокрема, у зв'язку з тим, що документи, які були подані разом з митною декларацією для підтвердження митної вартості транспортного засобу, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Судом встановлено, що в МД № UA205090/2019/002272 від 08.01.2019 митну вартість товару заявлено у розмірі 11050,00 доларів США (графа 45), у графі 43 цієї МД вказано резервний метод визначення митної вартості товару.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8. (представник декларанта МПП «Статус-Кво») суду пояснила, що у митну вартість транспортного засобу, крім вартості товару в сумі 10988,00 доларів США згідно із рахунком-фактурою (інвойсом) від 10.11.2018 № G552274, були включені транспортно-експедиційні послуги в сумі 62 долари США, які документально не підтверджені, а у графі 43 МД № UA205090/2019/002272 від 08.01.2019 було вказано резервний метод у зв'язку із включенням цих послуг до вартості товару.

На думку суду, оскільки представник декларанта, в порушення вимог пункту 2 частини другої статті 52 МК України, подала відомості про визначення митної вартості товару, які в частині транспортно-експедиційних послуг в сумі 62 долари США документально не підтверджені, тому у відповідача були правові підстави в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п'ятої статті 54 МК України запитувати від декларанта додаткові документи, але лише ті, які стосуються документально не підтверджених витрат в сумі 62 долари США.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду справи, декларант на вимогу митниці надав додаткові документи, які разом із документами, поданими до митного оформлення з МД № UA205090/2019/002272 від 08.01.2019, є об'єктивно такими, що підтверджують заявлену митну вартість спірного автомобіля.

Так, зокрема, декларантом для підтвердження митної вартості автомобіля були надані рахунок-фактура (інвойс) від 10.11.2018 № G552274, у якому вартість вказаного транспортного засобу становить всього 10988,00 доларів США (в т. ч. доставка 500,00 доларів США), товарний чек, банківський платіжний документ про здійснення SWIFT платежу, морську накладну, докову квитанцію, при цьому, вказані документи були подані суду в перекладі на українську мову (а. с. 93-110).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 не зазначено, чому вказані вище документи, подані до митного оформлення, не взяті до уваги при визначенні митної вартості транспортного засобу. Суд звертає увагу, що зазначені вище документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

При цьому, на думку суду, неподання декларантом витребуваних митницею інших документів (зокрема, висновків про вартість та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями) не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Суд звертає увагу на приписи пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, відповідно до яких прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не відповідає вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов'язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

На думку суду, визначення декларантом митної вартості спірного транспортного засобу за резервним методом у даному випадку не має правового значення та не звільняє відповідача від обов'язку довести визначену оскаржуваним рішенням митну вартість автомобіля, яка до того ж є майже втричі більшою, ніж визначена декларантом. Суд вважає, відповідач не обґрунтував правових підстав щодо застосування цінової інформації електронного каталогу Nada (а. с. 57) при визначенні митної вартості транспортного засобу.

Суд також звертає увагу, що відсутні підстави ставити під сумнів вартість спірного транспортного засобу з доставкою в сумі 10988,00 доларів США, яка вказана у поданих до митного оформлення документах, оскільки автомобіль має значні ушкодження, що підтверджується актом Волинської митниці ДФС про проведення митного огляду транспортного засобу № UA205010/2019/110141 (а. с. 23-25), а вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля BMW 535і VIN WBA5B1C56GG552274 станом на 05.01.2019 складає 454201,60 грн., що підтверджується висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 12.03.2019 № 2884, проведеним Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса (а. с. 77-88).

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірного транспортного засобу, рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №/2019/000065/2 є необґрунтованим та таким, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв'язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення належить задовольнити.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно із частиною п'ятою статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Отже, оскільки до ухвалення рішення у справі представник позивача подав відповідну заяву, тому питання щодо розподілу судових витрат буде вирішено судом шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 243 - 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 № UA205110/2019/000065/2.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх

Повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року