Справа № 127/6920/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №127/6920/19
Провадження № 2-а/127/87/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №322625 від 23.02.2019 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП у Вінницькій області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №322625 від 23.02.2019 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 лютого 2019 року він керував автомобілем марки «Nissan Juke» з допустимою швидкістю, не більше 50 км/гд. О 17.05 год. його зупинили працівники патрульної поліції і склали відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №322625 за перевищення ним швидкості. За вказане адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень. Позивач вважає, що оскаржувана постанова складена з порушенням норм чинного законодавства, категорично з нею не погоджується, оскільки працівниками поліції не було надано йому жодних доказів перевищення ним швидкості, про факт перевищення ним швидкості було повідомлено в усній формі працівником поліції без надання будь-якої доказової бази. Додатково зазначає, що у разі якщо було використано пристрій «TruCAM», про що його не було жодним чином повідомлено, такі докази є неналежні та недопустимі, з мотивів незаконності використання цього засобу вимірювальної техніки. Крім того, даний пристрій не міг чітко встановити перевищення швидкості саме його транспортним засобом, оскільки його характеристики не дають змоги ідентифікувати транспортний засіб, яким здійснено перевищення швидкості у випадку, коли такий транспортний засіб рухається поряд з іншими автомобілями. Відповідний пристрій вимірює швидкість на відстані 1,5-2 км. Тому стверджувати, що рух його автомобіля було виміряно в межах населеного пункту неможливо. Працівник поліції не роз`яснив йому права та обов`язки під час розгляду справи, також йому не було запропоновано надати заперечення, процес зупинення його транспортного засобу, написання та вручення протоколу здійснювалося різними працівниками поліції, чим грубо порушено процедуру накладення адміністративного стягнення, передбачену КУпАП. Після винесення оскаржуваної постанови ним було сплачено штраф, що підтверджується довідкою, яку він долучив до позову. Відповідно до ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість. Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач просить визнати постанову серії НК №322625 від 23 лютого 2019 року незаконною, скасувати її та зобов`язати відповідача повернути йому сплачені кошти.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач - представник УПП у Вінницькій області ДПП у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2019 року адміністративний позов був залишений без руху, позивачу був наданий строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

22 березня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області даний позов був прийнятий до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02 квітня 2019 року.

Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2019 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 08 квітня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, позивач 23 лютого 2019 року 0 17.05 год., керуючи транспортним засобом марки «Nissan Juke», перевищив швидкість руху, чим порушив п. 12.9 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень.

Як зазначив у своєму позові позивач, жодного доказу на підтвердження того, що він порушив Правила дорожнього руху України, працівники поліції йому не надали. Крім того, під час розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення поліцейські грубо порушили норми ст. 268, 280 КУпАП.

Відповідно до ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач, в порушення ст. 280 КУпАП, при винесенні постанови не з`ясував, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, не зібрав доказів щодо підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, адже обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Однак відповідачем жодного доказу вчинення позивачем правопорушення не надано.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

За таких обставин суд вважає, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог зазначених вище норм, що порушило законні права та інтереси позивача, в оскаржуваній постанові не наведено на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні даного порушення.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення, а відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення серії НК №322625 від 23.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є незаконною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. А тому, суд вважає, що кошти, сплачені позивачем в рахунок штрафу в сумі 255 гривень згідно з квитанцією №30 від 26 лютого 2019 року, слід повернути позивачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293, ст. 296 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , електронна пошта: НОМЕР_2 ) до УПП у Вінницькій області ДПП (адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, тел. , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання протиправною та скасування постанови серії НК №322625 від 23.02.2019 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серіїНК №322625 від 23.02.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 255 гривень, та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 кошти, сплачені ним в рахунок штрафу в сумі 255 гривень згідно з квитанцією №30 від 26 лютого 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: