Справа № 0640/4363/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4363/18

Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

25 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року (час ухвалення рішення-не зазначено, місце ухвалення рішення- м.Житомир, дата складення повного тексту рішення 07.12.2018 р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" звернулось в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду терміном на 14 років орієнтовною площею 16,0 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами на території Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області або мотивованої відмови в його наданні та зобов'язання повторно розглянути заяву від 18.04.2018 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду терміном на 14 років орієнтовною площею 16,0 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов'язані з користуванням надрами на території Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області, за результатами якого прийняти рішення із врахуванням положень статті 123 Земельного кодексу України та встановлених обставин справи.

Позов мотивований тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про виділення земельної ділянки, оскільки, на його думку, з поданих позивачем графічних матеріалів неможливо ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки. Такі дії відповідача вважає такими, що порушують його права та законні інтереси.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від - 07 грудня 2018 року позов задоволено.

Учасники справи з цим рішенням не погодились і оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру порушує питання про скасування прийнятого у справі рішення з підстав невідповідності його нормам матеріального та процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач виходив з того, що відповідно до доданих товариством графічних матеріалів неможливо визначити відповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та містобудівної документації, в тому числі неможливо точно визначити місце розташування затребуваної земельної ділянки в проектних межах через масштаб графічних матеріалів та відсутність інформації щодо прив'язки земельної ділянки до відповідного населеного пункту.

Крім того, ідентифікувавши в суді, в процесі розгляду справи, на підставі поданих графічних матеріалів, земельну ділянку, було з'ясовано, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення, а відтак, ГУ Держгеокадастру не має повноважень на розпорядження цією земельною ділянкою.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та неаргументованими, оскільки при поданні заяви Держгеокадастру позивачем було додано графічні матеріали, з зазначенням конкретного місця розташування земельної ділянки, у відповідності до положень статті 123 Земельного кодексу України.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" порушує питання про зміну судового рішення з виключенням з мотивувальної його частини висновку суду про неналежність поданих графічних матеріалів щодо земельної ділянки з підстав його необґрунтованості.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру проти доводів апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та неаргументованими, оскільки відділ у Коростенському районі Головного управління Держагеокадастру у Житомирської області на підставі наданих представниками позивача всіх графічних матеріалів під час розгляду справи в суді ідентифікував бажану земельну ділянку та підтвердив, що така земельна ділянка відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення. Натомість Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності на території Житомирської області саме за межами населених пунктів.

25 квітня 2019 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року суд перейшов з відкритого судового засідання до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Держагеокадастру у Житомирської області необхідно залишити без задоволення, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" задовольнити, рішення суду першої інстанції змінити, з огляду на наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою є обгрунтованою, проте, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

З таким рішенням суд апеляційної інстанції погоджується лише частково, з наступних підстав.

1.Щодо змісту та форми рішення відповідного органу про відмову у наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

У частині 7 ст. 118 ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою:

а) надати дозвіл;

б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Перелік документів, які повинен подати заявник, визначений законом. Вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені законом, забороняється. Підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними. Відтак, будь-які дії, спрямовані на отримання від особи, яка звернулася за дозволом, додаткових матеріалів, в тому числі їх уточнення, прямо суперечать закону та є протиправними.

В свою чергу, такі дії (у разі їх вчинення) не є законним способом поведінки органу, є проміжними відповідями на звернення, не містять чіткого та однозначного рішення про відмову, а отже не можуть вважатися «відмовою у наданні дозволу» у розумінні ч. 7 ст. 118 ЗК України.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині 7 статті 118 ЗК України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Для порівняння, у частині 9 статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та її надання.

У статті 118 ЗК України не визначено прямого обов'язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521.

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої Наказом Держгеокадастру від 15 жовтня 2015 року № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

При цьому пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його затвердженні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

Разом з тим, в даному випадку позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб'єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа.

Відтак, прийшовши до обґрунтованого висновку про протиправність дій Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відсутності належно оформленого наказу про надання позивачу дозволу чи відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання, суд першої інстанції прийняв правильне рішення щодо протиправної бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Оскільки суд прийшов до висновку, що лист відповідача не є рішенням у розумінні приписів ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, то всі викладені у цьому листі висновки також не є рішенням і правового значення для вирішення спору не мають.

Отже, наведене виключає можливість оцінки судом питання щодо відповідності графічного матеріалу вимогам закону та висновку про правомірність відмови з цієї підстави.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд дійшов висновку, що доводи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "Валки-Ільменіт" є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає зміні а означеній частині.

Відповідно до приписів частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно по суті вирішив даний публічно-правовий спір, однак не надав належної оцінки обставинам справи, а тому оскаржене рішення суду слід змінити, змінивши його мотивувальну частину наведеними вище мотивами відмови в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" задовольнити.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року змінити, виключивши з мотивувальної частини висновок щодо правомірності відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Валки-Ільменіт" у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з підстав, викладених у листі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15.05.2018 р. №Б-3197/0-2662/0/22-18 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 травня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.