Справа № 160/2575/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
06 травня 2019 р.Справа № 160/2575/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Лозицька І.О., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акту, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, заявник) про забезпечення позову до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради шляхом зупинення дії індивідуального акту відповідача, який оформлений протоколом № 9 від 21.02.2019 року про відмову в наданні субсидії та зобов'язання залишити призначення їй субсидії на раніше встановленому рівні до вирішення справи по суті.
Доводи клопотання про забезпечення позову обґрунтовані тим, що невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити ефективний захист, поновлення порушеного права заявника на отримання субсидії.
Проаналізувавши доводи клопотання про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає вказане клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Так, ч. 3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
У зв'язку з чим, суд не вбачає необхідності для розгляду клопотання в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Вичерпний перелік підстав забезпечення позову визначений частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З наведених норм Закону вбачається, що загальною вимогою для розгляду і вирішення питання про забезпечення позову за ініціативою заявника, є наявність відповідних підстав.
Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь заявника.
Поряд з цим, обраний судом спосіб захисту порушеного права, має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд має навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також, інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
Зі змісту клопотання про забезпечення позову та доданих до нього матеріалів вбачається, що відповідачем було прийнято рішення від 21.02.2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії, яке вона оскаржує в судовому порядку. Водночас заявником не надано суду доказів на підтвердження того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, та для їх відновлення треба буде докласти значних зусиль і витрат.
З огляду на сукупність викладених обставин, заявником не доведено підстав для забезпечення позову, прямо передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів, суд прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову є необґрунтованим та передчасним, у зв'язку з чим, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Металургійної у місті ради про визнання протиправним та скасування індивідуального акту шляхом зупинення дії індивідуального акту - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Лозицька