Справа № 804/4707/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4707/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - Кузьменко В.С., представника відповідача - Лейченко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі

апеляційну скаргу

Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року в адміністративній справі №804/4707/18 (головуючий суддя у 1 інстанції Конєва С.О., повний текст рішення складено 01.11.2018 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро"

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування постанов і припису,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" звернулося з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/302 від 29.05.2018р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/303 від 29.05.2018р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/304;

- визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень відповідача №ДН454/249/АВ/П від 08.05.2018р.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що порушення, встановлені в акті та зазначені у постановах і приписі, відсутні, а тому оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того відповідачем в порушення норм чинного законодавства не було вручено позивачу акт у день його складання.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано постанову Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області від 29.05.2018р. №ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/302 та № ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/303. Визнано протиправними та скасовано п.2, п.3, п.4, п.5 припису Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН454/249/АВ/П від 08.05.2018р. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що за результатами перевірки позивача виявлено порушення підприємством норм чинного законодавства, що стало підставою для винесення спірних рішень, які складені на підставі та відповідно до норм діючого законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача у судовому засіданні просив відмовити у задоволені апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у період з 16.04.2018р. по 27.04.2018р. посадовою особою відповідача на підставі наказу № 282-І від 13.04.2018р. та направлення №87 від 16.04.2018р. було проведено інспекційне відвідування позивача з питань повноти, своєчасності нарахування, виплати заробітної плати та листків тимчасової непрацездатності за результатами якої був складений акт інспекційного відвідування за №ДН454/249/АВ від 27.04.2018р., яким встановлено наступні порушення:

- облік надурочних годин кожного працівника у Товаристві не ведеться, що є порушенням вимог ч.2 ст. 65 КЗпП України;

- відносно 47 працівників Товариства із погодинною оплатою (годинними тарифними ставками) за грудень 2017р. та січень 2018р. не здійснено доплати до мінімальної заробітної плати, що призвело до недотримання гарантій мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі у порушення вимог ст.31 Закону України "Про оплату праці" та ст.95 КЗпП України;

- зазначені вище факти свідчать про прийняття керівником Товариства в односторонньому порядку рішень з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, що є порушенням вимог ч.4 ст.97 КЗпП України;

- у грудні 2017р. заробітна плата ОСОБА_3 за фактично відпрацьований час нарахована у розмірі нижчому, ніж державна соціальна гарантія, тому остаточний розрахунок з ОСОБА_3 (звільненим 15.02.2018р.) станом на 27.04.2018р. не здійснений в порушення вимог ст.116 КЗпП України;

- вищезазначене свідчить про те, що керівником Товариства не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці, в порушення вимог ч. 4 ст.30 Закону України "Про оплату праці";

- документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються пізніше десяти днів з дня їх надходження, а саме: ОСОБА_3 надав свій листом тимчасової непрацездатності зі слів працівників Товариства 15.02.2018р., однак розгляд документів для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності відбувся лише 02.03.2018р. у порушення вимог а.1 ч.1 ст. 32 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", що підтверджується змістом копії відповідного акту.

На підставі вказаного вище акту інспекційного відвідування, 08.05.2018р. відповідачем прийнято припис про усунення виявлених порушень №ДН 454/249/АВ/П, яким зобов'язано позивача усунути вище виявлені порушення у строк до 31.05.2018р.

Також, на підставі вищенаведеного акту 29.05.2018р. відповідачем прийняті наступні постанови про застосування до позивача штрафу згідно до вимог ст.265 КЗпП України, а саме:

- №ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/302 за недотримання мінімальних гарантій в оплаті праці відносно 47 працівників Товариства у грудні 2017р. та у січні 2018р. - штраф у розмірі 1749810 грн.;

- №ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/303 за нездійснення остаточного розрахунку з ОСОБА_3 (звільненим 15.02.2018р.) за грудень 2017р. внаслідок нарахування заробітної плати за фактично відпрацьований час у розмірі, нижчому ніж державна соціальна гарантія - штраф у розмірі 11169 грн.;

- №ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/304 за не відображення у табелі робочого часу надурочних годин працівників Товариства; розгляд пізніше десяти днів з дня надходження документів для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме: ОСОБА_3 листок тимчасової непрацездатності був наданий до Товариства 15.02.2018р., однак розгляд вказаних документів відбувся лише 02.03.2018р. за що застосовано штраф у розмірі 3723 грн.

Частиною 1 ст.94 КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до вимог ст.95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону України "Про оплату праці" та не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

За приписами ч.1 ст.97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною та іншими системами оплати праці.

Також і за приписами ст.31 Закону України "Про оплату праці" визначено, що розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати.

Якщо нарахована заробітна плата працівника, який виконав місячну норму праці, є нижчою за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, роботодавець проводить доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України "Про оплату праці" норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та КЗпП України, є мінімальними державними гарантіями.

Так, згідно ст.8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" мінімальна заробітна плата установлена: у місячному розмірі - 3200 грн., у погодинному розмірі - 19,34 грн.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" мінімальна заробітна плата установлена: у місячному розмірі - 3723 грн., у погодинному розмірі - 22,41 грн.

При цьому, за нормами ст. 2 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що до структури заробітної плати належить: Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналізуючи вказані норми чинного трудового законодавства, можна дійти висновку, що премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій є складовою заробітної плати, мінімальний розмір якої у погодинному розмірі не може бути нижчим ніж 19,34 грн. у грудні 2017р., 22,41 грн. у січні 2018р. та є дотриманням роботодавцями мінімальних державних гарантій.

Так, підставою для застосування до позивача штрафу у розмірі 1749810 грн. було нарахування позивачем заробітної плати 47 працівникам (охоронникам, водію транспортного засобу) товариства у грудні 2017р. та у січні 2018р., у розмірі, нижчому, ніж державна соціальна гарантія, про що свідчать розрахункові відомості за наведені періоди, які були досліджені посадовою особою відповідача.

При цьому відповідач посилався на лист Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.05.2018р. № 29070/10/04-36-13-01-14, в якому загальна сума нарахованої заробітної плати за грудень 2017р. та січень 2018р. відповідає сумам, зазначеним у розрахункових відомостях за грудень 2017р. (складає 237 575, 52 грн.), за січень 2018р. (складає 694375,87 грн.). Суми нарахованої працівникам премії у грудні 2017р. та січні 2018р. не містять відображення у розрахункових відомостях організації за грудень 2017р. та січень 2018р., накази щодо нарахування премії, відомості на виплату премії ні під час інспекційного відвідування, ні при підписанні акту не надавались.

З приводу зазначеного, суд першої інстанції вірно зазначив, що ці доводи відповідача спростовуються наданими позивачем документами, зокрема, копіями розрахункових відомостей про нарахування заробітної плати за грудень 2017р. та січень 2018р., копіями наказів №10 від 29.12.2017р., № 34 від 31.01.2018р. про преміювання співробітників охорони ТОВ "Кодацьке-Агро" та додатками 1 до наведених наказів, у тому числі у грудні 2017р. було премійовано і ОСОБА_3 у розмірі 62,11 грн.

Зокрема, зі змісту розрахункових відомостей про нарахування премії за грудень 2017р. та січень 2018р. видно, що позивачем було здійснено нарахування та виплату працівникам товариства премії згідно копій відомостей про виплату готівки №10, №12, №10-1, №2 від 05.01.2018р. за грудень 2017р., згідно копій відомостей про виплату готівки №17, №14 від 07.02.2018р. та від 08.02.2018р. видаткових касових ордерів, копій платіжних доручень за січень 2018р.

Окрім того, за наданим розрахунком заробітної плати за грудень 2017р. встановлено, що позивачем, 47 працівникам підприємства фактично погодинна ставка (всього нараховано/кількість відпрацьованих годин) становить більше 19,34 грн. (мінімальної погодинної ставки згідно ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2017р."), зокрема, у тому числі і щодо ОСОБА_3 фактично нарахована погодинна ставка з урахуванням премії - 21,01 грн.

Також з розрахунку заробітної плати за січень 2018р. слідує, що 47 працівникам позивача фактично погодинна ставка (всього нараховано/кількість відпрацьованих годин) становить більше 22,41 грн. (мінімальної погодинної ставки згідно ст.8 Закону України "Про Державний бюджет на 2018р."), зокрема, фактично нарахована погодинна ставка з урахуванням премії - від 22,85 грн. - до 27,67 грн. за годину роботи.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем дотримано мінімальні державні гарантії в оплаті праці, встановлених у погодинному розмірі та нарахованих і виплачених у більших розмірах ніж 19,34 грн. у грудні 2017р. та у більшому розмірі ніж 22,41 грн. у січні 2018р., а відтак постанова про накладення штрафу на позивача у розмірі 1749810 грн. є невмотивованою та необґрунтованою.

Доказів щодо спростування зазначеного висновку відповідачем не надано.

Також, є безпідставними посилання відповідача на лист Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.05.2018р., в якому загальна сума заробітної плати відповідає сумам, зазначеним у розрахункових відомостях організації за грудень 2017р. ( складає 237 575,52 грн.), за січень 2018р. (складає 694375,87 грн.), оскільки наведений лист не містить інформації щодо виплати чи не виплати премії у спірний період 47 працівників товариства, а тому вказаний лист не може бути належним та достовірним доказом недотримання позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці.

Оскільки не встановлено порушень позивачем вимог ст. 95 КЗпП України щодо недотримання позивачем мінімальних державних гарантій в оплаті праці за грудень 2017р. за постановою №ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/302 від 29.05.2018р., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність і порушень вимог ст.116 КЗпП України, так як з нарахованої ОСОБА_3 премії у розмірі 62,11 грн. у грудні 2017р., яка є складовою заробітної плати, позивачем дотримано мінімальної гарантії в оплаті праці та при мінімальному погодинній розмірі в оплаті праці - 19,34 грн., йому було фактично нараховано заробітну плату у мінімальному погодинному розмірі, що становить 21,01 грн. згідно розрахунку погодинної заробітної плати за грудень 2017р., від так постанова про накладення штрафу №ДН454/249/АВ/ІП/МГ-ФС/303 від 29.05.2018р. у розмірі 11169 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Також колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог про визнання протиправними і скасуванню п.2, п.3, п.4, п.5 припису №ДН 454/249/АВ/П від 08.05.2018р., оскільки не встановлено порушень вимог ст. 95 КЗпП України, ст.31 Закону України "Про оплату праці" (п.2 припису), не встановлено порушень ч.4 ст.97 КЗпП України, так як доказів прийняття рішення керівником товариства в односторонньому порядку, що погіршують умови оплати праці, не надано (п.3 припису), не встановлено порушень і ст.116 КЗпП України (п.4 припису), не встановлено і порушень ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" у забезпеченні керівником товариства бухгалтерського обліку витрат на оплату праці (п.5 припису).

Доказів протилежного відповідачем не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно задовольнив адміністративний позов частково.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення.

Керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року в адміністративній справі №804/4707/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кодацьке-Агро" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов і припису - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року в адміністративній справі №804/4707/18 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 24 квітня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 06 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва