Справа № 280/191/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

25 квітня 2019 року Справа № 280/191/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., та сторін

від позивача: адвокат Самар Т.Г., ОСОБА_5.,

від відповідача: Корольов О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1)

до відповідача - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, )

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту - відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.10.2018 року.

В обгрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що висновкі в акті №864 грунтуються на припущеннях, у акті відсутні будь - які докази того, що позивач отримувала дохід у грошовій формі. Також в акті №864 відсутні докази того, що позивачкою не був задекларований дохід у матеріальній або нематеріальній формі, визначений пунктом 292.3 ст. 292 Податкового кодексу України. З наведених підстав позивач звернулась з позовом та просить суд його задовольнити.

Ухвалою судді від 16.01.2019 16.01.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.02.2019 о/об 12 год. 00 хв.

Представник відповідача через канцелярію суду (вх. 5330) надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, та зазначив, що виявлені перевіркою порушення податкового законодавства встановлені вірно, з урахуванням усіх обставин, податкові повідомлення-рішення винесені відповідно /до вимог чинного законодавства, у зв'язку із чим, підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 14.02.2019 відкладено підготовче засідання на 14.03.2019 о 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 14.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 08.04.2019 о/об 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 08.04.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 25.04.2019 о/об 14 год. 00 хв.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Посадовими особами Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання валютного і іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 та з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017 р.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1, за висновками якого відповідачем встановлено порушення такого змісту: ст. 292 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_4 занижено валовий дохід від здійснення діяльності з застосуванням третьої групи єдиного податку на суму 1 212 639 грн., що призвело до заниження сум єдиного податку який підлягає сплаті до бюджету у сумі 60 631,95 грн.

На підставі цього акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області 01.10.2018р. прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 75 789,94 грн., у тому числі - основна сума - 60 631,95 грн. та штрафна санкція - 15 157,99 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. сплату боргу.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.292.1 ст. 292 ПК України «Доходом платника єдиного податку є:

1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності».

Пунктом 292.3 ст. 292 ПК України встановлено, що відноситься до доходів в матеріальної та нематеріальної (тобто - в не грошовій) формі:

«До суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг).

Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку.

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість за звітний період також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за звітний період включається вартість реалізованих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом».

Судом встановлено, що висновки у акті перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 ґрунтуються на припущенні, що позивачкою не був задекларований дохід від продажу товарів, який можливо був нею отриманий.

Посилання у висновку акту перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 та у оскарженому податковому повідомленні-рішенні на ст. 292 ПКУ не може бути визнано обґрунтуванням порушення цієї статті, оскільки ст. 292 ПКУ містить в собі 16 пунктів та значну кількість підпунктів, кожен з яких регулює різні випадки.

У акті перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 відсутнє посилання на конкретну норму, яку на думку контролюючого органу, порушила ФОП ОСОБА_4, що доводить відсутність обґрунтування порушення позивачкою вимог податкового законодавства.

На стор. 6 акту перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 вказано: «…розрахунки за товар можуть бути не відображеними на розрахункових рахунках ФОП ОСОБА_4».

На стор. 13 акту перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 вказано: «…сплата за товар могла відбуватися в готівкової формі у касу підприємства…».

Отже, в акті перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 прямо вказано на нічим не обґрунтовані припущення відповідача щодо нібито можливого отримання позивачкою готівкових коштів від покупців товарів та порушень позивачкою вимог податкового законодавства та саме ці припущення стали обґрунтуванням підстав прийняття спірного податкового повідомлення-рішення від 01.10.2018 р. № .

Суд зазначає, що акт перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 повинен відповідати вимогам, встановленим Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015, № 727, а саме:

- пункту 5 Розділу II. «Основні вимоги до оформлення документальних перевірок», яким встановлено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів»;

- пункту 4 Розділу III. «Зміст акта (довідки) документальної перевірки», якими встановлено, що описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: …2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:

викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;

викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;

у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;

- Висновок акта (довідки) документальної перевірки складається таким чином: 1) зазначається опис виявлених перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень».

Акт перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 вищезазначеним вимогам діючого законодавства не відповідає, тому не є та не може бути носієм доказової бази щодо порушень ФОП ОСОБА_4 податкового законодавства. Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 01.10.2018 р. № не може бути прийняте на підставі акту перевірки, який не відповідає вимогам законодавства, а прийняте на підставі такого акту податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

У матеріалах справи міститься витяг з книги доходів та витрат, копія виписки банку по особовому рахунку позивачки за період з 18.11.2015 по 21.07.2018 з яких вбачається, що суми валового доходу за 2015-2017 роки співпадають з сумами задекларованого валового доходу.

Судом встановлено, що акт перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 не містить належних і обґрунтованих нормами податкового законодавства доводів про заниження позивачем валового доходу від здійснення діяльності з застосуванням третьої групи єдиного податку на суму 1212639,0 грн., систематизованого викладу фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, а його зміст полягає у самостійному розрахунку доходу позивача, який не ґрунтується на відомостях первинних документів платника податків, а містить припущення про можливе невідображення розрахунків за товар на розрахункових рахунках позивача.

Однак, акт перевірки повинен містити виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового законодавства, натомість, він містить жодним чином не аргументовані припущення про можливе заниження доходу позивача.

Посилання контролюючого органу на припущення, які покладені в основу висновків акту перевірки не є належними та допустимими доказами.

Відтак, відповідачем не доведена правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Наведене вказує, що дані перевірки результатів діяльності господарської діяльності позивача за 2015-2017 роки, які оформлені Актом ГУ ДФС у Запорізькій області від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 не свідчать про заниження валового доходу від здійснення діяльності з застосуванням третьої групи єдиного податку на суму 1 212 639 грн., що призвело до заниження сум єдиного податку який підлягає сплаті до бюджету у сумі 60 631,95 грн. З огляду на це, прийняте відповідачем на підставі даного акту податкове повідомлення - рішення не може вважатися законним.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Тому, оскільки спірне податкове повідомлення-рішення рішення зобов'язує позивача до сплати податку без належних правових підстав, його слід вважати протиправним.

Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, як вказано на стор. 1 акту перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1, є вимоги пп. 20.1.4 ст. 20, пп. 75.1.2 ст. 75, пп. 78.1.1 ст. 78 та ст. 79 ПК України.

Суд вважає, що відповідачем були порушені норми ПКУ, у зв'язку з чим перевірка була призначена та здійснена незаконно у зв'язку з наступним.

Пп. 20.1.4 ст. 20 ПК Украни контролюючим органам надано право «проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення».

Згідно пп. 75.1.2 ст. 75 ПК України «Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом».

Відповідно до вимог пп.78.1.1 ст. 78 ПКУ «Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин:

… за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту».

Статтею 79 ПКУ встановлені особливості здійснення невиїзних перевірок, зокрема у п. 79.1 цієї статті вказано, що «Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу».

До вказаної перевірки відповідачем до позивачки раніше був надісланий запит від 22.05.2018 р. № 3606/14/08-01-13-05-05, який був отриманий позивачкою 26.06.2018 р. На цей запит позивачкою була надана відповідь з поясненнями та необхідними документами від 08.08.2018 р. № 0808/01 (відповідачем отримана 08.08.2018 р.).

У 2015 році позивачка отримувала аналогічний запит від ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя від 17.11.2015 р. № 4168/14/08-26-17, на який також надавалася відповідь від 26.11.2015 р. № 2611/01.

Згідно вимог ПК України позапланова перевірка може бути призначена лише при наявності встановлених пп. 78.1.1 ст. 78 ПК України підстав та у разі, коли платник податків у 10-денний строк не надасть пояснень та копій документів, зазначених у запиті.

Позивачкою були виконані вимоги пп. 78.1.1 ст. 78 ПК України, проте наказ про призначення перевірки був виданий та сама перевірка позивачки була зроблена саме з посиланням на вимоги пп. 78.1.1 ст. 78 ПК України.

Враховуючи відсутність передбачених пп. 78.1.1 ст. 78 ПК України підстав для здійснення відповідачем позапланової невиїзної документальної перевірки є безпідставним, необґрунтованим та незаконним її призначення та проведення.

Згідно п. 3 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затв. наказом ДПА від 22.12.2010 р. № 984 «Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби».

Оскільки перевірка позивачки була призначена та проведена всупереч вимогам діючого законодавства, то її результати, у тому числі і акт перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1, не можуть бути носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Відповідно, не може бути правомірним і прийняте на підставі цього акту спірне податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України «Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки».

Згідно п. 79.2 ст. 79 ПК України «Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки».

Відповідачем в акті перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 на стор. 1 зазначено, що копія наказу від 17.08.2018 р. № 2862 та письмове повідомлення також від 17.08.2018 р. про проведення перевірки направлені поштою на адресу позивачки 17.08.2018 р. Проте, враховуючи, що 17.08.2018 р. була п'ятниця, а 20.08.2018 р. - перший день перевірки, був понеділок, то позивачка з урахуванням терміну обігу поштової кореспонденції не отримала цей наказ та повідомлення про перевірку до початку її здійснення, що є порушенням її прав та порушення відповідачем норм ПК України, якими унормовані процедурні питання призначення та проведення документальних перевірок.

Порушення відповідачем вищевказаних вимог ПКУ означає відсутність у відповідача права на проведення перевірки. У зв'язку з цим, призначення та проведення перевірки, за наслідками якої був складений акт перевірки від 23.08.2018 р. № 864/08-01-13-05/НОМЕР_1 та прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.10.2018 р. № , є незаконними, оскільки перевірка проведена всупереч вимогам пп. 78.1.1 п. 78.1, п. 78.4 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 ПК України та без належних підстав.

Верховним судом України у постанові від 27.01.2015 р. по справі № 21-425а14 зроблені такі висновки: «…аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої».

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України і у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 826/12651/14).

Таку ж саму позицію висловив Верховний суд у складі касаційного адміністративного суду у постановах від 21 лютого 2018 року (справа № 821/371/17), від 17 березня 2018 року (справа № 1570/7146/12), від 21.11.2018 року (справа № 818/1120/17), від 20 грудня 2018 року (справа № 815/1851/15) та інших.

Таким чином, ВСУ та ВС вказують, що безпідставність призначення перевірки та процедурні порушення органом фіскальної служби при її проведенні роблять таку перевірку незаконною та такою, що не має правових наслідків для платника податків. Відсутність правових наслідків перевірки означає і неможливість прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, адже воно згідно вимог ст. 86 ПКУ приймається на підставі саме акту перевірки, а перевірка у випадку, що розглядається, є незаконною. Тому протиправним є і оскаржуване повідомлення-рішення і на цій підставі.

При цьому платник податків не зобов'язаний визнавати у судовому порядку недійсними чи протиправними дії контролюючого органу про проведення перевірки та протиправним наказ про її призначення. Але платник може визнавати протиправними та просити скасувати прийняті за результатами незаконної перевірки податкові повідомлення-рішення.

У постанові від 02.06.2016 р. № К/800/2995/16 ВАС України з посиланням на зазначену правову позицію Верховного суду України вказав: «…суд касаційної інстанції приходить до висновку, що невиконання вимог ПК України та законів України що стосуються питань оподаткування суб'єктів господарської діяльності при проведенні документальної планової невиїзної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню».

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, що призвело до безпідставного збільшення податкового навантаження на платника податків.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір відповідно до платіжного доручення №38 від 10.01.2019 у сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) до - Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, ) № від 01.10.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний буд. 166, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 02.05.19

Рішення не набуло законної сили.

Суддя Р.В.Сацький