Справа № 1.380.2019.001317
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.001317
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами загального спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною відмову відповідача від 06.03.2019 року №664/М-20/07.05-06 в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до вислуги, яка становить 27 років 11 місяців 11 днів;

- зобовязати відповідача перевести позивача з 12.02.2019 року з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», на пенсію за вислугу років згідно з п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Посилається на те, що має більше ніж 25 роки вислуги, необхідної для призначення пенсії на підставі ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У звязку із цим, 12.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, оскільки згідно розрахунку вислуги років у пільговому обчисленні така становить 27 років 11 місяців 16 днів. Втім, відповідач листом від 06.03.2019 року відмовив позивачу у задоволенні його звернення та повідомив, що відповідно до витягу з наказу ОСОБА_2 управління Національної поліції у Львівській області від 09.02.2017 року №120 о/с вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 21 рік 05 місяців 08 днів, а тому відсутні підстави для переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважаючи у звязку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 05.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 02.05.2019 року, на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України. Копію вказаної ухвали вручено відповідачу 12.04.2019 року, однак, станом на момент розгляду цієї справи, відзив на адресу суду не надходив.

При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

02.05.2019 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та про залучення до участі в справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 управління Національної поліції у Львівській області.

Щодо клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то суд відмовляє у задоволенні такого, так як відповідно до п.1 ч.6 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

Щодо залучення до участі в справі третьої особи, то суд, з урахуванням положень ч.2 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, приходить висновку про відсутність підстав для залучення ОСОБА_2 управління Національної поліції у Львівській області, оскільки, зважаючи на предмет та підстави позову, судове рішення жодним чином не може вплинути на його права та обовязки.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 гуртожиток, м.Львів. 79049; РНОКПП: НОМЕР_1) перебуває на обліку на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 10.02.2017 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ст.21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до наказу ОСОБА_2 управління Національної поліції у Львівській області від 09.02.2017 року №120 о/с, підполковника поліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого кримінальної поліції /карний розшук/ ГУНП, звільнено зі служби в поліції з 10.02.2017 року. Вислуга років на день звільнення позивача складає: календарна 21 рік 05 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні 27 років 11 місяців 16 днів.

12.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 06.03.2019 року №664/М-20/07.05-06 позивачу було відмовлено в переведенні на пенсію за вислугу років з посиланням на те, що календарна вислуга років на день звільнення складає 21 рік 05 місяців 09 днів, що не дає йому права на отримання пенсії за вислугу років.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача при призначенні пенсії за вислугу років згідно п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» слід враховувати вислугу років у пільговому обчисленні, а не календарному, як це вважає відповідач. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст.10 цього Закону, Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Одночасно статтею 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з ч.2 цієї статті, до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п'яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналізуючи зміст наведених норм, суд враховує, що в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності 23 років вислуги, обчисленої на пільгових умовах; вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 23 календарних роки і більше, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх субєктами, суд вважає, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки станом на момент виникнення спірних правовідносин позивач не має встановленої п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарної вислуги років.

Вказана правова позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 27.03.2018 року (справа № 295/6301/17), від 19.09.2018 року (справа №725/1959/17), від 22.01.2019 року (справа №295/10742/16-а). А відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

До того ж суд враховує, що позивач просить визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області в призначенні пенсії за вислугу років, проте як видно зі змісту спірного листа від 06.03.2019 року №664/М-20/07.05-06, відповідачем вирішувалось питання щодо переведення позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, а не про призначення пенсії взагалі.

Тобто, рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2 управлінням не приймалось, процедура оскарження якого передбачає наслідком зобовязання призначити пенсію позивачу.

Частиною 2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№23759/03 та №37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v.THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що відмовляючи позивачеві у переведеннї його на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії слід відмовити.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.