Справа № 440/4623/18
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4623/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривошапка Н.А.,

представника позивача - Гончар Н.Б.

представника відповідача - Прокопчук О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислове об'єднання "Цукровик Полтавщини" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09 серпня 2018 року № , яким нараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 485 180 грн, з них за податковим зобов`язанням - 1 188 144 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 297 036 грн.

Під час розгляду справи суд -

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислове об'єднання "Цукровик Полтавщини" (надалі також - позивач, ТОВ "АПО "Цукровик Полтавщини") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання /а.с. 2-3/.

27 лютого 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду /а.с. 157-158/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09 серпня 2018 року № прийняте контролюючим органом на підставі необґрунтованих висновків перевірки.

Так, вказуючи на протиправність податкового повідомлення-рішення від 09 серпня 2018 року № , позивач зазначав, що контролюючий орган невірно дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині непроведення зменшення заборгованості 23 травня 2016 року на суму 14 163 181,52 доларів США за договором позики № 1 від 29.11.2012, укладеним з компанією «Анкор Інвестментс Лімітед» (р.Кіпр), внаслідок її погашення новим позичальником (ТОВ фірма "Астарта-Київ") на відповідну суму згідно з умовами договору про переведення боргу від 23.05.2016.

Вказано, що хоч договір про переведення боргу з ТОВ "АПО "Цукровик Полтавщини" на нового позичальника ТОВ фірма "Астарта-Київ" і був укладений 23 травня 2016 року, набрав він чинності відповідно до п.6.1 такого договору - не раніше реєстрації всіх необхідних змін в Національному банку України.

Договір про переведення боргу від 23.05.2016 передбачав внесення змін до основного договору позики № 1 від 29.10.2012, і він набрав чинності лише 29 червня 2016 року в день реєстрації Національним банком України за номером 20/2 змін до Договору позики від 29.10.2012 № 1 (Додаткова угода № 1 від 19 липня 2013 року, Додаткова угода № 2 від 23 травня 2016 року) /а.с. 66/.

З огляду на це позивачем лише 29.06.2016 року було відображено у своєму бухгалтерському обліку нарахування відсотків за користування позикою за період з 01.06.2016 по 28.06.2016 в розмірі 22 147,86 доларів США; зменшено заборгованість перед «Анкор Інвестментс Лімітед» на суму 30 566 208,69 доларів США, визнано дохід від курсових різниць на дату операції (29.06.2016) в сумі 8 943 886,62 грн., визнано заборгованість перед ТОВ "Астарта-Київ" в розмірі 770 314 491,69 грн.

Також позивачем вказано, що контролюючим органом невірно визначена курсова різниця на суму 10 029 109, 29 грн, оскільки така сума не є курсовою різницею, а є фінансовими витратами від операції за Договором про переведення боргу, оскільки є різницею між переведеним на ТОВ фірма "Астарта-Київ" боргом в гривневому еквіваленті (760 285 407,27 грн) та визнаними борговими зобов`язаннями перед ТОВ фірма "Астарта-Київ" (770 314 491,69 грн).

Не погодився позивач також із висновком перевіряючих, викладеним в акті від 13.07.2018 № 834/16-31-14-01-10/30811110, щодо ненадання позивачем до перевірки змін до договору позики та їх реєстрації у Національному банку України, оскільки така інформація надавалась позивачем листом № 80/03 від 03.07.2018 та її надання підтверджується змістом самого акту перевірки та зробленими в ньому посиланнями.

У відзиві на позовну заяву /а.с. 106-108/ відповідач стверджував про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Зазначав, що у ході документальної планової виїзної перевірки працівниками Головного управління ДФС у Полтавській області встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині заниження податку на прибуток в сумі 1 188 144 грн, в тому числі 2017 рік - 634 424 грн, 1 квартал 2018 - 553 720 грн.

На думку відповідача, контролюючим органом правомірно винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Відповідач вказував, що ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» станом на 23.05.2016 проведено господарську операцію з переведення боргу на нового боржника - ТОВ фірма «Астарта-Київ» в сумі 770 314 491,69 грн.

Дана операція станом на 23.05.2016 року в бухгалтерському обліку проведена: Дт 00тКт 685 - 770 314 491,69 грн (еквівалент - 30 566 208,69 доларів США). Проте переведення боргу на іншого контрагента в сумі, еквівалентній 30 566 208, 69 доларів США, платником ТОВ "АПО "Цукровик Полтавщини" здійснено лише 29.06.2016 року (за датою внесення змін до договору в НБУ). Дана операція станом на 29.06.2016 року в бухгалтерському обліку проведена: Дт 506 Кт 00 - 760 285 382,40 грн (еквівалент - 30 566 208,69 доларів США). Таким чином, платником ТОВ "АПО «Цукровик Полтавщини» неправомірно задекларовано у складі інших витрат від`ємне значення неопераційних курсових різниць в сумі 10 026 10929 грн (770 314 491,69 грн - 760 285 382,40 грн).

Враховуючи вищезазначене, відповідач стверджував, що платником ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» неправомірно проведено нарахування неопераційних курсових різниць по основній сумі (тілу) позики в сумі 10 026 10929 грн.

05 лютого 2019 року позивачем до суду надана відповідь на відзив /а.с. 143-148/, в якій, зокрема, додатково вказано, що до перевірки позивачем було надані усі необхідні документи щодо господарських операцій з «Анкор Інвестментс Лімітед» та ТОВ фірма «Астарта-Київ», зокрема, копії Договору позики від 29.10.2012 б/н, Додаткової угоди від 19.07.2013 № 1, Договору про переведення боргу від 23.05.2016, Додаткової угоди від 23.05.2016 № 2, банківських документів щодо сплати основних платежів та процентів по договору позики від 29.10.2012 № 1 та реєстраційні свідоцтва, які свідчать про реєстрацію в НБУ договору позики від 29.10.2012 № 1 й змін до нього.

Вказано, що позивач здійснив переведення боргу на іншого боржника (Новий позичальник) в доларах США 29.06.2016, а сума 770 314 491 грн 69 коп є новим зобов`язанням позивача, що виникло перед ТОВ фірма «Астарта-Київ» і визначене в національній валюті України, строк погашення якого визначений до 31 травня 2019 року, виходячи з чого валютні різниці підлягають визначенню та нарахуванню виключно з суми припиненого зобов`язання станом на 29.06.2016.

Повторно зазначено, що 23.05.2016 позивачем не здійснювалось жодних бухгалтерських проводок, пов`язаних з укладеними Договором про переведення боргу та Додатковою угодою № 2, оскільки вони набули чинності лише 29 червня 2016 року після проходження реєстрації в НБУ. Відповідні проводки здійснені 29.06.2016.

У наданих 19 лютого 2019 року запереченнях на відповідь на відзив /а.с. 152-153/ відповідач додатково вказав, що наведені позивачем доводи в позові та відповіді на відзив не скасовують правомірних висновків акту перевірки з огляду на те, що платником ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» господарські операції з переведення боргу на Нового боржника ТОВ фірма «Астарта-Київ» в сумі 770 314 491, 69 грн (еквівалент 30 566 208, 69 доларів США) відображено наступним чином:

станом на 23.05.2016: Дт00Кт685 - 770 314 491,69 грн (еквівалент 30 566 208, 69 доларів США);

станом на 29.06.2016: Дт506Кт00 - 760 285 382,40 грн (еквівалент 30 566 208, 69 доларів США).

Відповідно до бухгалтерського обліку, проводки зроблено шляхом "ручного" їх вводу через "00" рахунок, а не шляхом програмного забезпечення "1С:Підприємство 8", так як станом на 23.05.2016 кредиторської заборгованості за Договором позики від 29.10.2012 № 1 не було, у зв`язку з переведенням боргу в сумі, еквівалентній 30 566 208, 69 доларів США, на адресу ТОВ фірма "Астарта-Київ".

Вказано на безпідставність твердження позивача про надання ним до перевірки індивідуальних ліцензій на перерахування валюти нерезиденту, так як їх видача НБУ здійснюється одній стороні, якою було ТОВ фірма «Астарта-Київ», а не ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у ході судового розгляду наполягав на безпідставності позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

У період з 29.05.2018 по 10.07.2018 відповідно до наказу про проведення планової виїзної документальної перевірки від 05.05.2018 № 1153 /а.с. 109/, згідно з планом-графіком проведення документальних перевірок на травень 2018 року, на підставі направлень на перевірку від 16.05.2018 № 1378, № 1332 /а.с. 111-112/ посадовими особами Головного управління ДФС у Полтавській області проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.03.2018.

За результатами перевірки складено акт від 13.07.2018 № 834/16-31-14-01-10/ 30811110 /а.с. 18-46// (надалі - акт), в якому відображені наступні порушення:

-п.8 П(С)БО 21 "Вплив змін валютних курсів", п.44.1, 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 1 188 144 грн, в тому числі 2017 рік - 634 424 грн, 1 квартал 2018 року - 553 720 грн.

Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року задекларовані позивачем за відповідні періоди 2017 та 2018 року, як наслідок - вони мали вплив на формування показників податку на прибуток підприємств за відповідні періоди.

Не погодившись зі зазначеним актом, позивач 24 липня 2018 року подав до ГУ ДФС у Полтавській області заперечення (вих. № 24/07/2018-1) /а.с. 116-125/, за результатом розгляду яких відповідачем надана відповідь від 06 серпня 2018 року /а.с. 128-130/, зі змісту якої вбачається, що висновки акту перевірки від 13.07.2018 № 834/16-31-14-01-10/ 30811110 залишені без змін.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесене податкове повідомлення-рішення від 09 серпня 2018 року № , яким нараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1 485 180 грн, з них за основним зобов`язанням - 1 188 144 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 297 036 грн /а.с. 133/.

Позивач не погодився з таким податковим повідомленням-рішенням, у зв'язку з чим оскаржив його до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті, у тому числі поворотної фінансової допомоги, від нерезидентів, у тому числі порядок реєстрації договорів, які передбачають виконання резидентами боргових зобов'язань перед нерезидентами за залученими від нерезидентів кредитами, позиками в іноземній валюті (далі - договори), а також порядок надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам і видачі резидентам індивідуальних ліцензій Національного банку на переказування за межі України іноземної валюти з метою надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, був встановлений Положенням про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженим Національним банком України від 17.06.2004, № 270, (чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І вказаного Положення № 270, резиденти (юридичні особи, у тому числі уповноважені банки, фізичні особи - підприємці, фізичні особи) (далі - резиденти-позичальники) можуть одержувати кредити, позики, у тому числі поворотну фінансову допомогу, в іноземній валюті (далі в цьому розділі - кредити) від нерезидентів відповідно до договорів та в порядку, установленому розділом I цього Положення.

Згідно з абз. 1 пункту 1.16 глави 1 розділу I цього Положення, резиденти-позичальники мають передбачати в договорі, що підлягає реєстрації, умову про те, що він набирає чинності з моменту (або не раніше) його реєстрації, за винятком договорів про одержання кредитів уповноваженими банками на строк, що не перевищує один рік.

Вимоги абзацу першого пункту 1.16 глави 1 розділу I цього Положення поширюються на зміни до договору, які стосуються суми, валюти, строку кредиту, розміру платежів, що впливають на розмір виплат за користування кредитом (процентної ставки, комісій, неустойки, інших установлених договором платежів, у тому числі тих, що є санкціями за неналежне виконання договору), у тому числі в разі перегляду сторонами договору його умов у випадках, про які йдеться в пункті 1.19 глави 1 розділу I цього Положення.

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу І Положення передбачено, що зміни відомостей щодо сторін зареєстрованого договору, суми, валюти, строку кредиту, розмірів процентної ставки, комісій, неустойки, інших установлених цим договором зборів, платежів, санкцій за неналежне виконання договору, що впливають на розмір виплат за користування кредитом, а також зміна уповноваженого банку - обслуговуючого банку за договором потребують обов'язкового внесення відповідних змін до реєстрації договору в порядку, установленому для реєстрації договору, та з урахуванням вимог абзацу другого пункту 1.10 глави 1 розділу I цього Положення.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України визначає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", затверджене Наказом Міністерства фінансів України 10.08.2000 № 193.

Згідно з п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", операції в іноземній валюті під час первісного визнання відображаються у валюті звітності шляхом перерахунку суми в іноземній валюті із застосуванням валютного курсу на початок дня, дати здійснення операції (дати визнання активів, зобов'язань, власного капіталу, доходів і витрат). Підприємство може операції з безготівкових розрахунків в іноземній валюті відображати у валюті звітності у сумі, визначеній у документах банку, з урахуванням особливостей застосування банком валютного курсу на дату здійснення операції, у разі якщо це не суперечить вимогам податкового і митного законодавства в частині застосування валютного курсу.

Відповідно до п. 8 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Інформація про доходи (витрати) від таких курсових різниць, згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №29, узагальнюється відповідно до субрахунку 744 «Дохід від неопераційної курсової різниці» та субрахунку 974 «Втрати від неопераційної курсової різниці».

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об'єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об'єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пунктом 2 статті 3 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним з принципів бухгалтерського обліку та фінансової звітності є принцип нарахування, який передбачає, що доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів.

Тобто для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати коштів.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що за наслідками проведеної перевірки позивача фіскальним органом виявлено неправомірне формування неопераційних курсових різниць та нарахованих відсотків за операцією з переведення боргу на нового боржника ТОВ фірма «Астарта-Київ» по позиці, отриманій від пов`язаної особи - Компанії «Анкор Інвестментс Лімітед».

Перевіркою повноти декларування ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» показників рядка 02 Декларації «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено його заниження на загальну суму 6 600 801,26 грн за рахунок порушення п. 134.1 статті 134 Податкового кодексу України.

Заниження такого рядка на загальну суму 6 600 801,26 грн виникло, на думку контролюючого органу, внаслідок:

- неправомірного формування від`ємних неопераційних курсових різниць в сумі 1 085 222, 67 грн, в тому числі за півріччя 2016 року - 1 085 222,67 грн;

- неправомірно нарахованих відсотків за позикою від компанії Компанії «Анкор Інвестментс Лімітед» в сумі 5 515 578,59 грн, півріччя 2016 року - 5 515 578,59 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на початок періоду, що перевірявся (01.01.2016) позивач за рахунком 506 «Позика в іноземній валюті» обліковував заборгованість в сумі 733 609 392,22 грн.

Така заборгованість виникла за Договором позики від 29.10.2012 №1 (з додатковими угодами № 1, № 2) /а.с. 51-52/ з позикодавцем «Анкор Інвестментс Лімітед», відповідно до якого ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» отримано у попередніх звітних періодах позику під 9,5% річних в сумі 30 566 208,69 дол. США, погашення якої платником не проводилось.

Відповідно до вказаного Договору позики від 29.10.2012 №1 його сторонами є «Анкор Інвестментс Лімітед», юридична особа, що створена та діє відповідно до законодавства Республіки Кіпр (Позикодавець), з однієї сторони, і Товариство з обмеженою відповідальності «Агропромислове об'єднання «Цукровик Полтавщини» (Позичальник),

Пунктом 1 Договору позики від 29.10.2012 №1 передбачено, що Позикодавець надає Позичальнику кошти у розмірі, вказаному в п.2.1 цього Договору (позика), а Позичальник зобов'язується повернути їх у визначений цим Договором термін і сплатити відсотки.

Позика надається Позичальнику з метою фінансування його робочого капіталу, придбання основних засобів та рефінансування (погашення) існуючих кредитів.

Відповідно до пункту 2 такого Договору, сума позики складає 25 000 000 доларів США. Відсотки за користування позики складають 9,5% річних. Нарахування відсотків здійснюється щомісячно на фактично надану суму та за фактичний термін користування, що починається з дня надання Позики та закінчується днем повернення Позики (частини позики).

Термін позики згідно з п. 4 Договору дорівнює 2 роки. Строк погашення позики до 29.10.2014. Позичальник має право повернути позику до закінчення терміну.

Згідно з Додатковою угодою від 19.07.2013 №1 до договору позики від 29.10.2012 /а.с. 54-55/ внесено зміни та встановлено, що сума позики становить 32 000 000 доларів США. Погашення позики продовжено до 31.12.2016.

Пунктом 3.4 вказаної додаткової угоди № 1 передбачено, що даний Договір набуває чинності з моменту його реєстрації Національним банком Україна діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Первинним Договором.

23.05.2016 між «Анкор Інвестментс Лімітед» (Кіпр) (Позикодавець), ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» (Первісний позичальник), ТОВ фірма «Астарта-Київ» (Новий позичальник) укладена Додаткова угода № 2 (Договір про переведення боргу) /а.с. 63-65/, відповідно до якої (п.1.3) Новий позичальник станом на дату підписання Додаткової угоди (23 травня 2016 року) виконав зобов`язання Позикодавця відповідно до та на підставі індивідуальних ліцензій Національного банку України на загальну суму 14 163 181,52 доларів США.

Відповідно до п. 2.1 Додаткової угоди № 2, Позичальником відповідно до основного договору вважати ТОВ фірма «Астарта-Київ». Сума позики, яка має бути погашена Новим позичальником, зменшується на загальну суму зобов`язань, виконаних Новим позичальником замість Позикодавця відповідно до та на підставі індивідуальних ліцензій НБУ та складає 16 403 027,17 доларів США.

Одночасно сторонами укладено 23 травня 2016 року, в цей же день, Договір про переведення боргу від 23.05.2016 б/н /а.с. 60-62/, відповідно до умов якого ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» (первісний позичальник) згідно з вимогами статей 520-523 Цивільного кодексу України переводить на ТОВ фірма «Астарта-Київ» (Новий позичальник) борг на загальну суму 30 566 208,69 доларів США та інші зобов`язання, які виникли та/або можуть виникнути, згідно умов Договору позики № 1 від 29.10.2012 зі всіма внесеними змінами до нього. Позикодавець - «Анкор Інвестментс Лімітед» - не заперечує щодо переведення боргу на Нового позичальника та підтверджує, що з дати підписання даного договору стає позикодавцем по відношенню до Нового позичальника. Первісний боржник зобов`язується перерахувати на поточний рахунок Нового боржника грошову суму у розмірі 30 566 208,69 доларів США частками або однією сумою не пізніше 31 травня 2019 року.

У даній справі сторони не мали спору щодо дати реєстрації НБУ Договору про переведення боргу (Додаткової угоди) від 23.05.2016 року: дата реєстрації - 29.06.2016 року.

Так само сторони не мали спору щодо того, що вказаний договір набув чинності саме з дати реєстрації.

Спір між сторонами виник з приводу дати (періоду) відображення відповідних операцій у бухгалтерському обліку позивача.

Так, фіскальний орган виходив з того, що в результаті укладення Додаткової угоди та Договору про переведення боргу від 232 травня 2016 року станом на дату переведення боргу 23.05.2016 року заборгованість за основною непогашеною сумою по позиці фактично склала 16 403 027,17 доларів США.

При цьому, платником ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» не проведено перерахунок кредиторської заборгованості по основному платежу (тілу) позики, в результаті його часткового погашення платником ТОВ Фірма «Астарта-Київ».

Але ТОВ «АПО "Цукровик Полтавщини» станом на 23.05.2016 була в бухгалтерському обліку проведена операція: Дт 00тКт 685 - 770 314 491,69 грн (еквівалент - 30566208,69 доларів США).

Нарахування процентів та їх перерахування Первісному позикодавцю «Анкор Інвестментс Лімітед», а також нарахування неопераційних курсових різниць платником ТОВ «АПО "Цукровик Полтавщини» здійснювалось на всю суму боргу за непогашеною позикою в розмірі 30 566 208, 69 доларів США, без врахування раніше проведеної ТОВ фірма «Астарта-Київ» сплати коштів первинному позикодавцю за індивідуальними ліцензіями.

Проте переведення боргу на іншого контрагента в сумі, еквівалентній 30 566 208, 69 доларів США, платником ТОВ «АПО «Цукровик Полтавщини» здійснено лише 29.06.2016 року (за датою внесення змін до договору в НБУ). Дана операція станом на 29.06.2016 року в бухгалтерському обліку проведена: Дт 506Кт 00 - 760 285 382,40 грн (еквівалент - 30 566 208,69 доларів США).

Таким чином, фіскальний орган дійшов висновку, що платником ТОВ "АПО "Цукровик Полтавщини" неправомірно задекларовано у складі інших витрат від`ємне значення неопераційних курсових різниць в сумі 10 026 10929 грн (770 314 491,69 грн - 760 285 382,40 грн).

Враховуючи вищезазначене, платником ТОВ "АПО "Цукровик Полтавщини" неправомірно проведено нарахування неопераційних курсових різниць по основній сумі (тілу) позики:

Дт 974 Кт 00- 10 026 109,29 грн. - від`ємне значення неопераційної курсової різниці, Дт 744 Кт 506 - 8 943 886,62 грн. - позитивне значення неопераційної курсової різниці та відсотків по позиці за червень 2016 року в сумі 5 515 578,59 грн.:

Дт 951 Кт 684 - нарахування відсотків та Дт684 Кт00 - сплата відсотків.

Погоджуючись частково з твердженням про врахування платником неопераційних курсових різниць на дату 29.06.2016 року, суд все ж знаходить неспростованим висновок фіскального органу щодо того, що платником вчинено було частково первинний облік даної операції станом на 23.05.2016: в бухгалтерському обліку проведена операція: Дт 00тКт 685 - 770 314 491,69 грн (еквівалент - 30566208,69 доларів США).

У ході розгляду цієї справи позивач зворотного не довів. Надані позивачем у судове засідання витяг з картки рах.685 за 20.05.2016 - 29.06.2016 та бухгалтерська довідка /а.с.222, 223/ не спростовують висновків фіскального органу, отриманих у ході планової перевірки позивача. У ході останньої перевіряючими було здійснено перевірку повного обсягу бухгалтерської документації платника, у тому числі автоматизованих баз даних, у яких проводяться операції бухгалтерського обліку. Вказане підтверджується актом від 13.07.2018 року. Окремі примірники чи витяги з документів не можуть спростовувати висновки акту планової перевірки, отриманого в ході суцільної перевірки даних бухгалтерського обліку.

Відповідно, у разі врахування у даних бухгалтерського обліку операції з переведення боргу станом на 23.05.2016 року подальше врахування цієї операції за іншими субрахунками бухгалтерського обліку суд вважає неправомірним та вчиненим з метою відповідного впливу на показники, що впливають на формування податку на прибуток.

Відтак, платником у даному разі було порушено пп.44.1, 44.3 ст. 44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу та пункт 2 статті 3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідні положення відповідачем дотримані. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то судові витрати відповідно до правил, встановлених статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислове об"єднання "Цукровик Полтавщини" (вул.Новаторів, 24 с.Яреськи Шишацького району Полтавської області ) до Головного управління ДФС в Полтавській області (вул.Європейська, 4 м.Полтава ) - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 квітня 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков