Справа № 820/5449/16
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

06 травня 2019 р. справа № 820/5449/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., суддів Бабаєва А.І. Панченко О.В., розглянувши заяву Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,126, ) до Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка,16, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 р. адміністративний позов Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України, яка полягає у не прийнятті рішення про надання Державному підприємству "Завод імені В.О. Малишева" () дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин або вмотивованої відмови в строк, передбачений законодавством. Визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України, що полягають у прийнятті рішення про відмову у наданні дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин Державному підприємству "Завод імені В.О.Малишева" (), як таке що прийнято за межами передбаченого законом строку розгляду заяви. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська,126, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Ежена Потьє, буд.16 ).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року по справі № 820/5449/16 - змінено. Доповнено резолютивну частину постанови після абз.3 абзацом за яким, зобов'язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву та додатки до неї від 27.01.2016 року та прийняти як суб'єктом владних повноважень за наслідками такого розгляду належне рішення. В іншій частині постанову суду залишено без змін.

Через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява від 26.04.2019 року, в якій просив суд: 1) зобов'язати Державну службу геології та надр України подати звіт про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16; 2) у випадку не надання відповідачем звіту у встановлений судом строк або у випадку встановлення за результатами розгляду звіту невиконання судових рішень по справі № 820/5449/16, накласти на керівника Державної служби геології та надр України штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину якого стягнути на користь Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева," а іншу половину - до Державного бюджету України.

Враховуючи відсутність правового регулювання процедури розгляду такого виду заяв, керуючись приписами ч.3 ст.166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини першої загаданої процесуальної норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч.8 ст.382 КАС України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з вимогами ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З огляду на викладене, рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов'язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту заяви позивача від 26.04.2019 року вбачається, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. було відкрито виконавче провадження ВП №56458061 на підставі виконавчого листа №820/5449/16 виданого 13.12.2017 та надано боржнику 10 робочих днів для виконання рішення суду. В наданий термін відповідачем рішення суду не виконане. 11.10.2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Руденком В.В. винесено постанову про накладення штрафу на користь держави в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк.

З наведеного вбачається, що відповідача в межах виконавчого провадження вже притягнуто до відповідальності за невиконання рішення суду.

При цьому позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду у порядку, визначеному статтею 383 КАС України.

Таким чином, оскільки під час прийняття судом рішення від 31.10.2017 року та від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16 не було встановлено обов'язку відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення під час його примусового виконання органами державної виконавчої служби, та наявність у позивача права захистити свої інтереси щодо виконання судового рішення, ухваленого на його користь у межах статей 287 та 383 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 31.10.2017 року та від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16 за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева".

Щодо вимоги позивача про накладення на керівника Державної служби геології та надр України штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у випадку не надання відповідачем звіту у встановлений судом строк або у випадку встановлення за результатами розгляду звіту невиконання судових рішень по справі № 820/5449/16, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, під час прийняття судом рішення від 31.10.2017 року та від 13.12.2017 року по справі №820/5449/16 не було встановлено обов'язку відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а тому вимога про накладення на керівника Державної служби геології та надр України штрафу за не надання останнім звіту у строк встановлений судом не підлягає задоволенню, оскільки такий строк не був встановлений судом першої або другої інстанції.

Керуючись ст.ст.4, 229, 248, 293, 294, 382 КАС України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" (61037, м.Харків, вул. Плеханівська,126, ) до Державної служби геології та надр України (03680, м.Київ, вул.Антона Цедіка,16, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.М. Тітов

Судді А.І. Бабаєв

О.В. Панченко