Справа № 360/1134/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1134/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Карча В.М.,

представника відповідача - Матусевича Р.М. (довіреність від 16.05.2018 № 2637/111/28/01-2018),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною відмови, скасування висновку від 01.10.2018 та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - ГУНП в Луганській області, відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправною відмову відповідача в призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності відповідно до вимог Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4; скасувати висновок відповідача від 01.10.2018 про відмову в призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги; зобов'язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням другої групи інвалідності в розмірі, визначеному статтею 99 Закону України «Про Національну поліцію» (90 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату), в порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4. Позовні вимоги мотивовано таким.

Позивач проходив службу в ГУНП в Луганській області та наказом від 27.10.2016 № 733 о/с звільнений зі служби в поліції за ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 31.10.2016.

У зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивач 10.10.2016 пройшов медичний огляд ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Луганській області», де було встановлено, що захворювання позивача пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. За результатами обстеження було видано довідку від 10.10.2016 № 71/1.

У січні 2017 року позивач подав рапорт про проходження комісії до обласної медико-соціальної експертизи для встановлення втрати працездатності.

Листом ГУНП в Луганській області позивача було направлено до обласної МСЕК для проходження відповідного обстеження.

За результатами обстеження позивачеві було встановлено другу групу інвалідності з 06.02.2017, причина інвалідності: хвороба, пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, внаслідок чого позивачу було видано виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 509015 та довідку до акта огляду МСЕК.

У зв'язку зі встановленням групи інвалідності позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановленням групи інвалідності, надавши документи згідно з переліком.

Листом від 11.06.2018 відповідач надав відповідь, в якій повідомив, документи надано не у відповідності до Порядку призначення та отримання поліцейським одноразової грошової допомоги.

14.09.2018 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, надавши необхідні документи.

У жовтні 2018 року позивача в усному порядку повідомили, що його заява/рапорт з пакетом документів спрямована до Національної поліції України для розгляду по суті та прийняття рішення.

Лише в лютому 2019 року позивач отримав відповідь від ГУНП в Луганській області, де повідомлялося, що призначення та виплату одноразової грошової допомоги поліцейському, який був звільнений з лав Національної поліції а власним бажанням, не передбачено.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, зазначає, що на час звільнення позивача у нього було наявне захворювання, що підтверджується відповідною довідкою. А право на отримання відповідної допомоги виникло після встановлення інвалідності.

Таким чином, позивач вважає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку зі встановленням другої групи інвалідності.

Ухвалою суду від 21.03.2019 позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду 01.04.2019 представник позивача подав до суду уточнений позов.

Ухвалою суду від 05.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач посилається, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі звільнення поліцейського через хворобу. Позивача було звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Відтак, підстав для нарахування та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги немає (арк. спр. 44-47).

У судове засідання позивач та його представник не прибули, 24.04.2019 від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без його участі та без участі позивача (арк. спр.56-57).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 проходив службу в ГУНП в Луганській області та наказом відповідача від 27.10.2016 № 733 о/с звільнений зі служби в поліції за ст. 77 ч. 1 п. 7 (за власним бажанням) з 31.10.2016 (арк. спр. 11).

Згідно з довідкою ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» від 10.10.2016 № 71/1 ОСОБА_2 пройшов медичний огляд та йому встановлено діагноз, захворювання, так, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (арк. спр. 27).

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 509015 та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності з 06.02.2017, захворювання «ТАК» пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (арк. спр. 13).

Згідно з довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 005174 ступінь втрати професійної працездатності позивача складає 70% (арк. спр. 14).

14.05.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановленням групи інвалідності, в якій просив підготувати та виготовити висновок про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, у зв'язку з визначенням йому другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та за результатами розгляду висновку прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги (арк. спр. 15).

Листом від 11.06.2018 № 3111/111/22/05-2018 заяву разом із документами було повернуто позивачеві у зв'язку з невідповідністю поданих документів Порядку призначення та отримання поліцейським одноразової грошової допомоги (арк. спр. 17).

14.09.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою (рапортом) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, де просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв'язку з тим, що він отримав другу групу інвалідності, пов'язану з проходженням служби в ОВС (арк. спр. 18).

Згідно з висновком відповідача від 01.10.2018 ОСОБА_2 відмовлено в призначенні допомоги у зв'язку з відсутністю у статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» випадку щодо встановлення одноразової грошової допомоги поліцейському, який був звільнений з лав Національної поліції за власним бажанням (арк. спр. 50).

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-ІV (далі - Закон № 580-ІV).

Згідно з частиною другою статті 97 Закону № 580-ІV порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 (далі - Порядок № 4).

Підпунктами 4-5 пункту 4 розділу І Порядку № 4 передбачено випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського:

4) пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 4 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту;

5) пов'язаного з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є:

2) у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ цього Порядку посадові особи органів поліції, навчальних закладів у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання ОГД відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Згідно з пунктом 1 розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 6 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє: у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій (підпункт 2 пункту 2 розділу IV Порядку № 4).

Пунктом 3 розділу IV Порядку № 4 передбачено, що рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п'ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Разом з цим, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності.

Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-ІV одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-ІV є дотримання підстав звільнення особи з поліції, а саме - внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, тобто згідно пунктом 2 частини першої статті 77 Закону № 580-ІV (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Суд наголошує, що зміст частини першої статті 97 зазначеного Закону вказує на вичерпний перелік випадків, за яких виникає право на виплату одноразової грошової допомоги. При цьому розширеному тлумаченню вказана норма Закону не підлягає.

Суд зазначає, що наказом ГУНП в Луганській області від 27.10.2016 № 733 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини першої статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», а не за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

Враховуючи вищевикладене, незважаючи на те, що позивачеві з 06.02.2017 встановлено другу групу інвалідності, його звільнення зі служби в поліції 31.10.2016 відбулося не внаслідок захворювання, у зв'язку з яким йому визначено інвалідність, суд вважає, що підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій та рішення.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною відмови, скасування висновку від 01.10.2018 та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 02 травня 2019 року.

Суддя І.О. Свергун