Справа № 520/1174/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 квітня 2019 р. № 520/1174/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ділбаряна А.О.,

за участю представників: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача - Богаєвської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Харківської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Короленка, буд. 16-б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 з адміністративним позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000692/2 від 09.08.2018.

- cтягнути (відшкодувати) шкоду, заподіяну оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень - Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної фіскальної служби України (адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, 166) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2 від 19.11.1996 року, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, адреса: Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Івана Франка, буд.76-а) у сумі 68777 (шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 68 коп. (в тому числі 66227,68 грн. - переплачена Позивачем сума податків при розмитнені автомобіля; 2550,00 грн. - переплачені Позивачем послуги митного терміналу).

Ухвалою суду від 11.02.2019 цю позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 25.02.2019 після усунення недоліків, вказаних в ухвалі про залишення без руху, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Протокольною ухвалою суду від 01.04.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача були відсутні правові підстави визначати митну вартість товару за резервним методом, оскільки митну вартість товару автомобіля TOYOTA модель RAV 4 номер кузову НОМЕР_3, 2017 р.в., було обґрунтовано зазначено за фактично сплаченою ціною договору, тобто за основним методом. Позивач вважає рішення відповідача про коригування митної вартості товару незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує законні права та інтереси позивача.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності (розбіжності в пошкодженнях, відображених в акті огляду та висновку експерта) та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, що стало підставою для застосування ч.3 ст. 53 МК України. Крім того, вказав, що позивач не скористався правом випуску товарів у вільний обіг на умовах, передбачених ч.7 ст. 55 МК України, для випадку, коли позивач не згоден з рішенням про коригування митної вартості, а фактично погодився із митною вартістю, визначеною Харківською митницею Державної фіскальної служби України у рішенні про коригування митної вартості товарів від 09.08.2018 №UA807000/2018/000692/2, подавши нову декларацію за резервним методом. Щодо позовної вимоги про стягнення шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень у розмірі 68777 грн. 68 коп. зауважив, що повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, При цьому, Харківська митниця не має повноважень на повернення з державного бюджету платежів.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що єдиною складовою митної вартості є договірна ціна, додаткових витрат позивачем понесено не було. Також зауважив, що у листі відповідача від 30.07.2018 не зазначено, які саме сумніви виникли у нього щодо достовірності й повноти документів та які саме складові митної вартості не підтверджені документами.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначила, що лист-роз'яснення, наданий позивачем належним чином не підтверджує числове значення транспортних витрат як складової митної вартості товарів, що виключає застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту).

Представники позивача, ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у судовому засіданні просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача - Харківської митниці ДФС Богаєвська А.Ю. - у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив. Також зазначила, що позивач не скористався правом випущення товарів у вільний обіг, фактично погодившись з визначеною митницею митною вартістю, подав нову ВМД, самостійно визначивши митну вартість за резервним методом. Тому, за правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 30.10.2018 по справі № 816/2396/17, це є достатньою підставою для відмови в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи встановив такі обставини.

30.07.2018 для здійснення митного контролю та митного оформлення автомобілю TOYOTA модель RAV 4 номер кузову НОМЕР_3 2017 року виготовлення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 в інтересах позивача до Харківської митниці ДФС подана електронна митна декларація типу ІМ-40 № UA807190/2018/014540 від 30.07.2018 (а.с. 97).

Судом встановлено, що до митного оформлення вказаного автомобілю позивачем подано наступні документи: інвойс від 21.06.2018 серія ААА №02001, лист - роз'яснення щодо загальних витрат на доставку автомобіля від 04.07.2018 б/н, складений позивачем, копія акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної покладі та багажу № UA 20903/2018/31767 від 22.06.2018, висновок автотоварознавчої експертизи Харківського Науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф Бокаріуса від 06.07.2018 № 15704, квитанція від 22.06.2018 на суму 10000 грн.

Представником відповідача надано пояснення, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №№ UA807190/2018/014540 від 30.07.2018 спрацював ризик, згенерований АСАУР, на підставі результату застосування системи управління ризиками по вказаній декларації посадовою особою підрозділу митного оформлення направлений запит щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару до спеціалізованого підрозділу Харківської митниці ДФС.

За результатами аналізу контролюючим органом встановлено, що подані до митного оформлення документи не підтверджують в повній мірі задекларований рівень митної вартості та містять розбіжності щодо пошкоджень транспортного засобу - у висновку експерта, акту огляду транспортного засобу та реального технічного стану транспортного засобу при продажі на аукціоні, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (не враховані транспортні витрати по доставці товару від місця придбання до кордону України).

Відповідачем було запропоновано декларанту в електронному повідомленні 30 липня 2018 протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; пояснення щодо розбіжностей пошкодження транспортного засобу, виписку з бухгалтерської документації (рахунки транспортних витрат, рахунки з аукціону, рахунки збору за аукціон, інше)

Між митним органом та декларантом 09.08.2018 проведена процедура консультації з метою обміну наявної у кожного з них інформації та вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Позивачем на адресу митного органу надано лист від 09.08.2018 №09/08, в якому декларант повідомив, що надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару не має можливості, та просив видати рішення про вартість товарів по ЕМД №№ UA807190/2018/014540.

За результатами опрацювання запиту Харківською митницею ДФС 09.08.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000692/2 (а.с.102).

14.08.2018 для здійснення митного контролю та митного оформлення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 в інтересах позивача до Харківської митниці ДФС подана нова електронна митна декларація типу ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018 на автомобіль TOYOTA МОДЕЛЬ RAV 4 номер кузову НОМЕР_3 (а.с.122-123).

Надаючи правову оцінку співному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд керується наступними приписами чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 37.1, 37.2 ст. 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов'язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов'язує сплату ним податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації або в митному оформленні товарів, у тому числі у зв'язку з прийняттям органом доходів і зборів рішення про коригування митної вартості товарів нова митна декларація подається органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення товарів, не пізніше 10 робочих днів з дати такої відмови, якщо товари протягом зазначеного часу не розміщено на складі тимчасового зберігання чи на складі органу доходів і зборів.

Так, позивач, отримавши Рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000692/2 від 09.08.2018 Харківської митниці ДФС, подав нову електронну митну декларацію типу ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018 на товар автомобіль TOYOTA модель RAV 4 номер кузову НОМЕР_3. (а.с.18-19)

Відповідно до глави 2 розділу II «Заповнення граф митних декларацій» Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/21684 (далі за текстом - Порядок № 651), Графа 43 "Метод визначення вартості" заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, зі справлянням митних платежів. У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався. У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом.

Отже, з аналізу ч. 2 ст. 263 Митного кодексу України та глави 2 розділу II Порядку № 651, вбачається, що у разі незгоди імпортера з митною вартістю, що визначена контролюючим органом, регламентований законодавством алгоритм дій імпортера (декларанта) передбачає подання нової митної декларації, в якій зазначаються (1) сума митних платежів, обчислена згідно з митною вартістю, визначеною декларантом; (2) сума платежів, обчислена згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом. На різницю між зазначеними сумами декларант надає гарантії, зокрема шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом.

Так, у електронній митній декларації типу ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018 позивач у лівому підрозділі графи 43 зазначив 6-й метод визначення митної вартості, в той час як правий підрозділ цієї графи не заповнив, що свідчить про самостійне визначення декларантом митної вартості, без урахування рішення про коригування митної вартості.

Нараховані у графі 47, а також у графі В «Подробиці розрахунків» митні платежі позначаються відповідним кодом розрахунку відповідно до Класифікатора способів розрахунків, який затверджено наказом Мінфіну від 20 вересня 2012 року № 1011. Сплачені декларантом митні платежі (виходячи з митної вартості, визначеної декларантом) показуються з кодами розрахунку « 01» (безготівкова форма сплати), « 02» (готівкова форма сплати), « 15», « 72», « 91» або « 92».

Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною декларантом, і митною вартістю, визначеною митним органом (в разі внесення грошової застави на відповідний рахунок митного органу), зазначається з кодом розрахунку « 55».

Графа 47 електронної митної декларації типу ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018 містить код розрахунку « 01» (безготівкова форма сплати).

Аналіз змісту позовних вимог свідчить про те, що позивач не згоден з митною вартістю, яка визначена митним органом у спірному рішенні. Відтак, він мав право скористатись механізмом випущення товару у вільний обіг на умовах, визначених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України (сплати самостійно нарахованих митних платежів та різниці між ними і митними платежами, нарахованими митним органом), однак не зробив цього, фактично погодившись із митною вартістю, визначеною митним органом.

Суд зазначає, що до предмету доказування у цій категорії справ входять обставини заповнення митної декларації, яку подано до митного оформлення, а також обставини щодо подання нової митної декларації - у випадку прийняття митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості. Дослідження відомостей з відповідних граф митних декларацій є необхідним для правильного вирішення такого спору, зокрема, для висновку про те, погодився чи не погодився декларант із скоригованою митним органом митною вартістю. Останнє, в свою чергу, має значення для висновку про те, чи продовжує існувати між сторонами правовий спір. У випадку, якщо спір між сторонами вичерпано внаслідок погодження декларанта із митною вартістю, визначеною митним органом, у задоволенні позову про скасування рішення про коригування митної вартості слід відмовити.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 30.10.2018 по справі № 816/2396/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд зазначає, що згідно з ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Графа 47 "Нарахування платежів" заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати за МД єдиного збору, що справляється в пунктах пропуску через державний кордон України, та/або сплати плати.

При оформленні МД у разі прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у випадку, передбаченому статтею 55 Митного кодексу України, відображення сум митних платежів здійснюється у графі 47 окремими рядками, а саме:

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, що підлягають сплаті до державного бюджету;

митні платежі, нараховані згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

різниця між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, сплата якої забезпечується шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Графа В "Подробиці розрахунків" заповнюється у разі сплати (застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X Митного кодексу України) митних платежів та/або сплати єдиного збору та/або сплати плати. У графі зазначаються зокрема: код виду платежу відповідно до класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами; загальна сума платежу за цим кодом, що включає в себе суми відповідного платежу за ЄАД і кожним додатковим аркушем МД, що підлягає перерахуванню до державного бюджету, або на яку надано забезпечення сплати митних платежів; у разі забезпечення сплати митних платежів шляхом надання гарантом фінансової гарантії у вигляді документа зазначається код за ЄДРПОУ гаранта та номер (номери) відповідних гарантійних документів (можуть зазначатись у графі посадовою особою митного органу при електронному декларуванні - в електронній МД, а у МД на паперовому носії - від руки з подальшим унесенням цих відомостей до електронної копії МД).

Відповідно до Класифікатора видів надходжень бюджету, що контролюються митними органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України "Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій" №1011 від 20 вересня 2012 року, код виду надходжень "020" позначає надходження "мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання", код виду надходжень "028" позначає надходження "податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; а також лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я)", код виду надходжень "070" позначає надходження "єдиний збір, який справляється в пунктах пропуску через державний кордон України"

Враховуючи наведені правила заповнення митної декларації, орган доходів і зборів при здійсненні перевірки нової митної декларації може встановити наявність чи відсутність рішення про коригування митної вартості товару та погодження декларанта (уповноваженої особи) із митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів, або непогодження із такою митною вартістю, вказаною у рішенні про коригування митної вартості, а також застосування декларантом чи уповноваженою ним особою порядку узгодження митної вартості, визначеної частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, шляхом 1) проставлення відповідних відміток у лівому та правому підрозділах графи 43 "Код МВВ" митної декларації та 2) надання декларантом гарантії шляхом забезпечення сплати різниці між самостійно визначеною сумою митних платежів та сумою митних платежів, що нарахована митним органом та проставлення відповідних відміток у графах 47 "Нарахування платежів" та В "Подробиці розрахунків" митної декларації.

У вказаній митній декларації ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018 в графі 12 "Відомість про вартість" зазначено 335668,34 грн; у лівому підрозділі графи 43 "Код МВВ" декларантом вказано метод визначення митної вартості товарів "6"; у графі 45 "Коригування" вказано вартість товару "335668,34 грн"; у графі 47 "Нарахування платежів" митної декларації зазначено види надходжень бюджету, що контролюються митними органами, за кодами "121", "185", "128" та спосіб здійснення таких розрахунків за кодом "01".

Отже, сума ПДВ та мита на транспортний засіб, визначені в електронній митній декларації типу ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018, є узгодженими сумами податкових зобов'язань.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000692/2 від 09.08.2018 Харківської митниці ДФС, яке є правовим актом індивідуальної дії, після подання позивачем нової електронної митної декларації типу ІМ-40 № UA807190/2018/015595 від 14.08.2018 фактично вичерпало свою дію та не порушує прав позивача, оскільки визначає митну вартість товарів в тому ж самому розмірі, що й визначив самостійно позивач в новій ВМД, узгодивши суму податків до сплати.

Посилання представників позивача на постанови Верховного Суду у справах №809/1884/16, №826/8797/16, №803/407/16, № 809/4367/15 щодо безпідставності застосування митницею резервного методу визначення митної вартості, не можуть братись судом до уваги, оскільки представники позивача зазначає висновки щодо встановлених певних обставин у конкретній справі. Висновки ж Верховного Суду стосовно застосування норм права до спірних правовідносин, викладені у згаданих постановах, повністю узгоджуються з висновками суду щодо застосування цих норм у даній справі.

Оскільки задоволення позову можливе тільки в разі встановлення факту порушення прав та інтересів позивача, порушення яких не встановлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача стосовно того, що: - подані до митного оформлення документи не підтверджують в повній мірі задекларований рівень митної вартості та містять розбіжності щодо пошкоджень транспортного засобу (далі - ТЗ) - у висновку експерта, акту огляду ТЗ та реального технічного стану ТЗ при продажі на аукціоні; - не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості і товарів (не враховані транспортні витрати по доставці товару від місця придбання до кордону України) - суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Щодо висновку відповідача про те, що подані до митного оформлення документи не підтверджують в повній мірі задекларований рівень митної вартості та містять розбіжності щодо пошкоджень транспортного засобу (далі - ТЗ) - у висновку експерта, акту огляду ТЗ, складеного Львівською митницею ДФС, та реального технічного стану ТЗ при продажі на аукціоні в США у квітні 2018, суд зазначає, що в Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.06.2018 (а.с.68-36) та Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 05.07.2018, складеного старшим судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса - Фокіним Д.І. (а.с.36-43) маються розбіжності. Так, зокрема, акт про проведення огляду, підписаний декларантом ОСОБА_8 без зауважень, не містить інформації щодо наявності будь-яких пошкоджень електрики автомобіля, а також, що автомобіль не заводиться. За даними сайту https://autoauctions.io спірний автомобіль був проданий на аукціоні у США у квітні 2018 за 11600 дол.США, при цьому, дана вартість не враховує, транспортні витрати, понесені від місця придбання ТЗ до порту відправлення, вартості морського перевезення, понесених витрат на завантаження ТЗ у контейнер тощо.

Щодо висновку відповідача про те, що подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості і товарів - суд вважає обґрунтованими, з огляду на таке.

Жодних документів, які б підтверджували розмір витрат на транспортування транспортного засобу від місця придбання до зони митного контролю України позивачем ані до митного органу, ані до суду не надано. Письмові пояснення позивача з зазначенням суми таких витрат не є документом, який в розумінні митного законодавства може бути належним доказом розміру понесених витрат.

Отже, усі складові митної вартості не були підтверджені позивачем належним чином.

Стосовно позовної вимоги щодо cтягнення шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень - Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Державної фіскальної служби України у сумі 68777 (шістдесят вісім тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 68 коп. (в тому числі 66227,68 грн. - переплачена Позивачем сума податків при розмитнені автомобіля; 2550,00 грн. - переплачені Позивачем послуги митного терміналу) суд зазначає, що дана позовна вимога є похідною від позовних вимог про визнання протиправним і скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2018/000692/2 від 09.08.2018, тому задоволенню не підлягає. Крім того, позивачем та його представниками не надано жодних доказів на підтвердження сплати послуг митного терміналу, через що зазначена позовна вимога не є обґрунтованою також в частині її розміру.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Харківської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Короленка, буд. 16-б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення суми - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 травня 2019 року.

Суддя Білова О.В.