Справа № 0740/951/18
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Ужгород№ 0740/951/18
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Копосович Е.О.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,представник ОСОБА_2

відповідача 1- Державна казначейська служба України , представник - ОСОБА_3

відповідача 2: Мукачівське управління Державної казначейської служби України Закарпатської області , представник - ОСОБА_4

відповідач 3 - ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, представник - ОСОБА_3

відповідач 4: ОСОБА_5 управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області ,представник ОСОБА_6

розглянувши у відкритому у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, ОСОБА_5 управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області , ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, ОСОБА_5 управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, яким просить:

1.Відкрити провадження в адміністративній справі.

2.Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 772 тис. 610 гривень 37 копійок.

1. Позиції сторін

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у встановлений законом спосіб, шляхом подання Мукачівській ОДПІ декларацій з податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень 2015 позивач заявив до відшкодування на рахунок платника у банку, загалом 568907,00 грн. Однак, узгоджені у 2016 суми бюджетного відшкодування за липень, серпень, вересень, жовтень 2015 позивачу не повернуті, внаслідок чого підлягає стягненню з Державного бюджету України 568907,00 гривень. Позивач зазначає, що свій обовязок податковий орган не виконав- не вніс до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування за декларацією за грудень 2015 року. Крім того, позивач вказує, що на момент подання позову Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ, розміщений на офіційному веб-порталі ДФС України не містив інформації про внесення до вказаного реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування за деклараціями за липень, серпень, вересень, жовтень 2015 року.

Окрім того, підлягає стягненню пеня розміром 203703, 37грн. Таким чином, всього підлягає стягненню з Державного бюджету України 772610,37 грн. На підставі чого, позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю.

08 жовтня 2019 року, відповідачем - ОСОБА_5 управлінням Державної казначейської служби України в Закарпатській області до суду подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що враховуючи компетенцію ОСОБА_5 управління Казначейства, жодні правові зв'язки ОСОБА_5 Управління Казначейства з Позивачем не виникали. Це підтверджується і відсутністю у позовній заяві посилання на незаконні дії, рішення чи спричинення шкоди Позивачеві ОСОБА_5 управлінням Казначейства чи бездіяльністю посадових осіб ОСОБА_5 управління Казначейства. Органи Казначейства здійснюють перерахування коштів з рахунку відповідного розпорядника бюджетних коштів за його дорученням і не несуть відповідальності за інші органи державної влади. ОСОБА_5 управління Казначейства не є «власником» бюджетних коштів. Таким чином, зазначає, що ОСОБА_5 управління Казначейства відповідно до Бюджетного кодексу України не є розпорядником усіх бюджетних коштів і не відповідає за зобов'язаннями інших бюджетних установ.

Крім того, зазначає, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів Казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості або виконувати функції державного органу. Отже, вимога позивача про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ не є правильним способом захисту його прав. Також звертає увагу суду, що позов в частині стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми пені, нарахованої на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень 2015 року в розмірі 568 907,00 грн., відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, на яку посилається позивач, заявлений передчасно, право позивача на отримання цієї суми на даний момент не порушено, а тому ці вимоги задоволенню не підлягають. Відтак просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

08 жовтня 2019 року, на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов відзив від Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, відповідно до якого заперечує щодо задоволення позовних вимог з підстав аналогічних, що викладенні у відзиві ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

05 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на даний адміністративний позов від ОСОБА_5 управління ДФС в Закарпатській області, в якому останній заперечує проти позову та зазначає, що постановою Закарпатського окружного адміністративного суду позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ від 23.04.2014 року № НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 2243 830,50 грн. (яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 1 495887.00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції розміром 747943,50 грн.), в частині суми 1 186 537,0 грн. (791 024,0 грн. основного платежу та 395 513,0 грн. штрафних санкцій). В решті вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року у справі № 876/658/15 апеляційні скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Мукачівської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року по справі № 807/1693/14 - без змін. Внаслідок набрання судовими рішеннями законної сили у позивача починаючи з 16.12.2015 року виник податковий борг по податку з доходів фізичних осіб на суму 1 368 857,47 грн.

Суми бюджетного відшкодування за липень 2015 року у розмірі 20 068,0 грн. та за серпень 2015 року у розмірі 79 015,0 грн. стали узгоджені 14.04.2016 року (після закінчення судового оскарження). Суми бюджетного відшкодування за вересень 2015 року у розмірі 86 047,0 грн. та за жовтень 2015 року у розмірі 383 777,0 грн. стали узгоджені 15.11.2016 року (після закінчення судового оскарження).

Враховуючи наведене вище, у Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області були відсутні підстави для подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, оскільки на дату узгодження сум податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню у позивача був наявний податковий борг.

Крім того, рішенням Закарпатського окружного адмінсуду від 12.02.2018 року у справі № 807/145/16 в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про зобовязання ГУ ДФС у Закарпатській області внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ заяви про повернення сум бюджетного відшкодування з ПДВ за грудень 2014 року та за січень 2015 року - відмовлено, оскільки такі наявні в Тимчасовому реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ.

Відповідно, відсутні правові підстави для нарахування пені у порядку встановленому п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України. Крім того, зазначає, що відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості. Відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд даний адміністративний позов задовольнити повністю з підстав викладених вище.

Представники відповідачів щодо задоволення даного адміністративного позову заперечили з підстав наведених вище.

Заслухавши представників сторін, встановивши обставини справи на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, проаналізувавши норми права, які підлягають або не підлягають застосуванню до даних правовідносин, надавши оцінку кожному аргументу сторін та мотиви суду, з яких суд дійшов до висновків у справі, констатує наступне.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав до Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області податкові декларації з податку на додану вартість за липень, серпень, вересень, жовтень 2015 року , заявив до відшкодування на рахунок платника у банку, загалом 568907,00 грн. Разом із зазначеними податковими деклараціями позивач подав заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, в яких просив перерахувати визначені в деклараціях суми бюджетного відшкодування на відповідний банківський рахунок (а.с.12-38).

Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою ЗОАС по справі № 807/191/16, яка залишена без змін ухвалою апеляційної інстанції визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення від 23.11.2015 року , чим самим підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування за липень-серпень 2015 року.

Постановою ЗОАС по справі № 807/654/16 від 31.08.2016 року , яка залишена без змін апеляційною інстанцією 15.11.2016 року визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення - рішення від 25.04.2015 року , чим самим підтверджено право позивача на бюджетне відшкодування за вересень-жовтень 2016 року.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 876/658/15 від 24.11.2014 року позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Мукачівської ОДПІ від 23.04.2014 року № НОМЕР_1 за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 2243 830,50 грн. (яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на 1 495887.00 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції розміром 747943,50 грн.), в частині суми 1 186 537,0 грн. (791 024,0 грн. основного платежу та 395 513,0 грн. штрафних санкцій). В решті вимог - відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2015 року у справі № 876/658/15 апеляційні скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та Мукачівської ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.11.2014 року по справі № 807/1693/14 - без змін.(а.с.136-139)

Відтак, внаслідок набрання судовими рішеннями законної сили у позивача починаючи з 16.12.2015 року виник податковий борг по податку з доходів фізичних осіб на суму 1 368 857,47 грн.

Відтак, враховуючи наведене вище, у Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області були відсутні підстави для подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, оскільки на дату узгодження сум податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню у позивача був наявний податковий борг.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.02.2018 року у справі № 807/145/16 в задоволенні адміністративного позову (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) про зобов'язання ОСОБА_5 управління ДФС у Закарпатській області внести до Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість заяви про повернення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 121 105,0 грн., за січень 2015 року в розмірі 155 505,0 грн. відмовлено, оскільки такі заяви наявні в Тимчасовому реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

А отже, Закарпатським окружним адміністративним судом встановлено, що ОСОБА_5 управлінням ДФС у Закарпатській області належним чином здійснено всі необхідні дії, а саме внесені до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016 року, за якими станом на 01.01.2017 року суми ПДВ не відшкодовані, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 121 105,0 грн., за січень 2015 року в розмірі 155 505,00 грн.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу України , сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику подачку податкове повідомлення, в якому зазначається сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсипає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування, (пункту 200.14. статті 200 ПК України).

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

При цьому, відповідно до п.200.12. ст.200 Податкового кодексу України, у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п'яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.

Разом з тим, судом вище було встановлено, що у Мукачівської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області були відсутні підстави для подання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновків із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету, оскільки на дату узгодження сум податку на додану вартість, що підлягають бюджетному відшкодуванню у позивача був наявний податковий борг.

Відповідно, відсутні правові підстави для нарахування пені у порядку встановленому п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України.

Законом України від 21.12.2016 №1797-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» (далі - ОСОБА_7 №1797-УІП) зі змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 23.03.2017 №1989-УПІ, змінено порядок здійснення бюджетного відшкодування, який наразі не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Так, згідно із підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України у чинній редакції формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані: 1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер; 2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); 3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов'язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу; 5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; 6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; 7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку; 8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); 9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; 10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки; 11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; 12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; 13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; 14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження; 15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку; 16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення («г» пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України).

У випадках, передбачених підпунктами «а», «г» і «ґ» цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно із пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів.

При цьому, пунктами 52 та 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими цей підрозділ був доповнений Законом №1797, визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов'язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

До 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Як зазначалося судом вище, Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 807/145/16 встановлено, що ОСОБА_5 управлінням ДФС у Закарпатській області належним чином здійснено всі необхідні дії, а саме внесені до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016 року, за якими станом на 01.01.2017 року суми ПДВ не відшкодовані, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2014 року в розмірі 121 105,0 грн., за січень 2015 року в розмірі 155 505,0 грн.

Окрім того, суд констатує,що норми Податкового кодексу України не містять положень щодо права платників податку на додану вартість звертатися до суду з позовами про стягнення бюджетного відшкодування та не передбачають бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення.

У Постанові ОСОБА_8 ВСУ від 12.02.2019 року по справі № 826/7380/15 зроблено правовий висновок про ефективний спосіб захисту як безпосереднє стягнення бюджетної заборгованості із відшкодування ПДВ через казначейську службу, оскільки в даній справі предметом спору була бездіяльність інспекції щодо неподання до органу ДКС України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, яку позивач просив визнати протиправною.

Однак, в нашій справі позивач не оскаржує ні бездіяльність, ні дії відповідачів, які би призвели до порушення прав або інтересів позивача, а вищевказаними рішеннями ЗОАС за участю позивача не встановлено протиправності дій або бездіяльності відповідачів щодо неподання висновку із зазначенням суми податку на додану вартість або невнесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів Казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості або виконувати функції державного органу.

Отже, вимога позивача про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ не є правильним способом захисту його прав.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при винесенні рішення по даній справі бере до уваги норми статті 245 КАСУ , де серед іншого зазначено:

. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а вимога позивача про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ не є правильним способом захисту його прав, відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243-250 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В Позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області, ОСОБА_5 управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, ОСОБА_5 управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про стягнення з Державного бюджету 772610 грн. 37 копійок - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Закарпатський окружний адмінсуд до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяОСОБА_7

Повний текст виготовлено та підписано 02 травня 2019 року.