Справа № 200/1701/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р. Справа№200/1701/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., за участю представника позивача - Денисова М.П., представника відповідача - Захарченка В.Ф, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт» (далі - позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 січня 2019 року № .

В обґрунтування позову зазначено, що актом камеральної перевірки від 11 грудня 2018 року встановлено порушення граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість у Єдиному реєстрі податкових накладних.

10 січня 2019 року податковим органом було винесено податкове повідомлення-рішення № яким за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, застосовано штраф у розмірі 55 258,96 грн.

Позивач не погоджується із зазначеним податковим повідомленням-рішенням з огляду на те, що розрахунки коригування, які надсилали позивачем містили усі необхідні реквізити та були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних без порушення граничного строку, передбаченого Податковим кодексом України.

Ухвалою суду від 05 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

04 березня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що розрахунки коригування від 31.12.2017 р., які реєструвались протягом 15.01.2018 р., мали невідповідності між значеннями розрахунків коригування до зведених податкових накладних та зведеними податковими накладними, які коригувались.

04 березня 2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Представник позивача зазначив, що позивачем не було порушено ані вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ані Порядку № 1307, а тому податковий орган не мав підстав для неприйняття відповідних розрахунків коригування. Крім того, зазначив, що п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України не застосовується у правовідносинах, що виникли при реєстрації розрахунків коригування, оскільки вказані розрахунки коригування не призначення для надання покупцю та не мають впливу на формування податкового кредити, оскільки складені у відповідності до вимог ст. 199 ПК України, а не ст. 192 ПК України.

Ухвалою суду від 05 березня 2019 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 26 березня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у позовному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача повністю заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач, Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт», зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за № 01125755, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об'єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

Податковим органом було проведено камеральну перевірку даних Єдиного реєстру податкових накладних з питань порушення граничних термінів реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість, складних у грудні 2017 року Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт».

За результатами вказаної перевірки складено акт від 11 грудня 2018 року № 675/28-10-47-10/01125755, яким встановлено порушення п. 192.1 ст. 192, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України - порушено граничні терміни реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних з податку на додану вартість у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених у грудні 2017 року на суму ПДВ 552 589, 59 грн., з порушенням терміну реєстрації на 15 і менше календарних днів.

Державним підприємством «Маріупольський морський торговельний порт» було подано заперечення на вказаний акт перевірки, однак відповіддю від 09 січня 2019 року № 820/10/28-10-47-10 зазначено про відсутність підстав для задоволення заперечення.

10 січня 2019 року податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № , яким до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» на підставі п. 120-1 ст. 120 Податкового кодексу України застосовано штраф в розмірі 10 % у сумі 55 258, 96 грн.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI ( далі - Податковий кодекс України).

В силу пункту 75.1 статті 75 Кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно п.14.1.60 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом 11 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з п. 120-1.1 ст. 201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Згідно п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

З наведених положень Порядку видно, що процедура реєстрація податкової накладної не зводиться тільки до дій платника податку, на орган ДФС покладається обов'язок прийняти, розшифрувати, перевірити надіслані платником документи та повідомити про результат шляхом надіслання квитанції.

Отже, законодавством чітко визначено порядок оформлення, подачі, прийняття та реєстрації податкових накладних.

Судом встановлено, що на виконання вимог статті 199 Податкового кодексу України позивачем здійснений річний перерахунок частки використання товарів/послуг, необоротних активів. Так, у додатку 7 до податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2017 року зазначено про перерахунок частки використання товарів/послуг та необоротних активів в оподатковуваних операціях за даними податкових накладних, виписаних протягом 2017 року, а саме: до податкової накладної № 348 - розрахунок коригування № 537; до податкової накладної № 349 - розрахунок коригування № 538; до податкової накладної № 373 - розрахунок коригування № 539; до податкової накладної № 386 - розрахунок коригування № 540; до податкової накладної № 467 - розрахунок коригування № 541; до податкової накладної № 468 - розрахунок коригування № 542; до податкової накладної № 601 - розрахунок коригування № 543; до податкової накладної № 535 - розрахунок коригування № 544; до податкової накладної № 534 - розрахунок коригування № 545; до податкової накладної № 677 - розрахунок коригування № 546; до податкової накладної № 680 - розрахунок коригування № 547; до податкової накладної № 538 - розрахунок коригування № 548; до податкової накладної № 423 - розрахунок коригування № 549; до податкової накладної № 422 - розрахунок коригування № 550; до податкової накладної № 580 - розрахунок коригування №551; до податкової накладної № 536 - розрахунок коригування № 552; до податкової накладної № 535 - розрахунок коригування № 553; до податкової накладної № 536 - розрахунок коригування № 554.

Зазначені розрахунки коригування були направлені до ДФС 15 січня 2018 року, що підтверджується скриншотами з програми M.E.Doc. Окрім того, у відповідності до наданих квитанцій до відповідних розрахунків коригування, останні доставлені податковому органу 15 січня 2018 року, проте квитанції по всім розрахункам коригування надійшли тільки 16 січня 2018 року, тобто наступного операційного дня.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме з вини відповідача не відбулась реєстрація розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі протягом операційного дня - 15.01.2018 р., квитанції про неприйняття податкових накладних позивачу не надсилались 15.01.2018 р., що є підставою для того, щоб вважати такі накладні зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних саме в операційний день, коли вони були надіслані - 15.01.2018 р.

З огляду на що судом встановлено, що позивачем здійснено реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням граничних строків, а саме: 15.01.2018 р. протягом операційного дня тобто до 23 години, у зв'язку з чим відповідачем неправомірно застосовано штраф у розмірі 55 258,96 грн.

Крім того, фактично реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, це результат дій двох сторін - платника та контролюючого органу.

При цьому, згідно з положеннями Порядку № 1246 фактично сама реєстрація - це дії з боку ДФС - у вигляді надсилання квитанції, що підтверджує реєстрацію.

Обов'язками платника, згідно цього ж Порядку, фактично є правильне оформлення та своєчасне надіслання накладних.

Отже, платник не може нести відповідальність за ті дії, обов'язку з проведення яких законодавством на нього не покладено.

Разом з тим судом встановлено, що відповідно до квитанцій по всім розрахункам коригування, які надійшли 16 січня 2018 року, податковим органом виявлено помилки щодо вимог заповнення податкової накладної та розрахунку коригування до податкової накладної такі як наявність пробілів, розривання слова, проте, суд зазначає, що відповідно до абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України, помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов'язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Згідно з частиною 2статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2019 року № є незаконним, а отже підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин судовий збір у розмірі 1921 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10 січня 2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби () на користь Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» () судовий збір у розмірі 1921 грн.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнати 26 березня 2019 року.

Повний текст рішення складено 05 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Грищенко Є.І.