Справа № 640/4380/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2019 року № 640/4380/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Качур І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еврозерно» до Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Еврозерно» (надалі також - позивач) до Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (надалі також - відповідач-1), Державної фіскальної служби України (надалі також - відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним у встановленому законодавством порядку складено та направлено до контролюючого органу податкову накладну, реєстрація якої необґрунтовано була зупинена та запропоновано надати пояснення та/або копії документів. Позивач вказав на те, що первинні документи на підтвердження показників, зазначених у податкових накладних були надані, а також відповідачу надані пояснення щодо здійснення господарських операцій. Однак, комісією прийнято рішення про відмову в прийнятті податкових накладних. Дії ДФС України оформлені даними рішеннями позивач вважає необґрунтованими, вчиненими з порушенням норм законодавства та без дослідження наданих позивачем документів та пояснень.

Ухвалою суду від 19.03.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еврозерно» (адреса: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, 10,оф. 212 ), зареєстроване 26.12.2017р., знаходиться за адресою: 01001, м.Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 10, кімната 212. Видами діяльності Товариства за КВЕД є:

-Код КВЕД 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (основний);

Товариство в рамках своєї діяльності здійснює господарські операції з продажу олії соєвої нерафінованої, макухи соєвої, які утворюються внаслідок переробки давальницької сировини (сої, суміші рослинної жирової, крихти з сухарів).

Відповідно до матеріалів справи, в жовтні 2018 року Позивачем на підставі договорів поставки було придбано у таких суб'єктів господарювання як: СК «Нива Плюс», Фермерське Господарство «Ковалевський», ТОВ «Асканійське Руно», ПАТ «Миколаївмолпром», ТОВ «Запорізький хлібзавод №3» сировину, яку в подальшому на підставі договору на переробку олійних культур № ПТТ-ЕЗ-200918 від 20.09.2018 р. передано ТОВ «Промтехагроторг», для отримання готової продукції - олії соєвої нерафінованої та макухи соєвої. В свою чергу ТОВ «Промтехагроторг» на підставі експлуатаційного дозвілу № 08-07-03 PF від 11.05.2018 р. для потужності (об'єкта) з виробництва, змішування та приготування кормових добавок, преміксів і кормів, виданого Головним управлінням Держспоживслужби в Запорізькій області, здійснює виробництво: макухи соняшникової кормової ДСТУ 4638:2006, макухи соєвої кормової ТУ У 15.4-1:2009, макухи соєвої кормової ТУ У 10.4-1:2015, макухи льняної кормової ГОСТ 10974-95, олії соняшникової для вигодівлі тварин ДСТУ 4492:2005, олії льняної для вигодівлі тварин ГОСТ 5791-81, олії соєвої для вигодівлі тварин ТР 10.4-2-2014.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку олії соєвої нерафінованої у кількості 22 490,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд» (), що підтверджується видатковою накладною №12 від 01.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №1 від 01.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 1507 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

03.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 01.11.2018 №1 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-примання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 05.12.2018 № 1013616/41828524 відповідачем-1 відмовлено у реєстрації податкової накладної вказано, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку олії соєвої нерафінованої у кількості 26 100,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується видатковою накладною №13 від 02.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №2 від 16.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 1507 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

10.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 16.11.2018 №2 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-примання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 13.12.2018 №1023401/41828524, відповідачем-1 відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку макухи соєвої у кількості 38 780,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується видатковою накладною №14 від 02.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №3 від 16.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

10.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 16.11.2018 №3 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 13.12.2018 №1023400/41828524 відповідачем-1 відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку макухи соєвої у кількості 35 600,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується видатковою накладною №16 від 05.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №4 від 16.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

10.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 16.11.2018 №4 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 13.12.2018 № 1023396/41828524 відповідачем-1 відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку олії соєвої нерафінованої у кількості 7 510,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується видатковою накладною №18 від 06.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №5 від 06.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 1507 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

03.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 06.11.2018 №5 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 05.12.2018 № 1013617/41828524 відповідачем-1 відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку макухи соєвої у кількості 26 210,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується специфікацією, видатковою накладною №19 від 09.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №6 від 19.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

03.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 19.11.2018 №6 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 05.12.2018 № 1013617/41828524 відповідачем відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку макухи соєвої у кількості 25 000,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується видатковою накладною №20 від 09.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну №7 від 19.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

10.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 19.11.2018 №7 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-примання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 05.12.2018 №1023399/41828524 відповідачем відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На виконання умов договору поставки №200918 Ев Тр від 20.09.2018, Позивач здійснив поставку макухи соєвої у кількості 45 490,00 кг. ТОВ «Тріго Трейд», що підтверджується видатковою накладною №21 від 19.11.2018, платіжним дорученням №9815 від 27.11.2018.

В подальшому, у відповідності до приписів п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України Позивачем складено податкову накладну № 8 від 19.11.2018 та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанцією, реєстраційний номер та зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК зупинена.

Обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК».

10.12.2018 позивач направив в адресу відповідача-1 повідомлення щодо подачі документів, на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій у реєстрації ПН/РК від 19.11.2018 №8 та скановані копії документів: договори оренди, договори поставки, договір на переробку олійних культур, експлуатаційний дозвіл, акт надання послуг, видаткові накладні, договори перевезення автомобільним транспортом, товарно-транспортні накладні, акти здачі-приймання робіт, платіжні доручення.

Проте рішенням від 13.12.2018 №1023397/41828524 відповідачем-1 відмовлено у реєстрації податкової накладної та зазначено, що платником податку не надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Позивач скориставшись процедурою адміністративного оскарження рішень відповідача-1, разом із скаргами надав документи на підтвердження існування господарських взаємовідносин між контрагентами та їх реальності, проте у задоволенні скарг відмовлено, а рішення залишились без змін. За наведених обставин позивач вважає рішення контролюючого органу протиправним та такими, що порушують його права, а тому звернувся до суду за захистом свого права.

Вирішуючи даний адміністративний спір суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення від 05.12.2018 №1013616/41828524; від 13.12.2018 №1023401/41828524; від 13.12.2018 №1023400/41828524; від 13.12.2018 №1023396/41828524; від 05.12.2018 №1013617/41828524; від 13.12.2018 №1023398/41828524; від 13.12.2018 №1023399/41828524; від 13.12.2018 №1023397/41828524, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, яке, відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб'єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб'єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб'єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов'язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб'єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб'єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб'єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб'єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб'єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (п.74.3 ст.74 ПК України).

Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до приписів п. 201.16 статі 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту Квитанцій до податкових накладних від 01.11.2018 №1, від 16.11.2018 №2, від 16.11.2018 №3, від 16.11.2018 №4, від 06.11.2018 №5, від 19.11.2018 №6, від 19.11.2018 №7, від 19.11.2018 №8 вбачається, що відповідачем-1 сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (далі - Критерії № 567).

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень, а і норми пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного та чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі яких здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Такий висновок суду базується на тому, що відповідачем-1 у Квитанціях до податкових накладних зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв № 567.

Натомість, в Оскаржуваних рішеннях відповідач-1 зазначив підстави для відмови в реєстрації податкової накладної інші ніж у квитанціях до податкових накладних, якими зупинено реєстрацію податкових накладних.

Слід також зазначити, що п. 6 Критеріїв № 567 містить у собі визначення трьох різних критеріїв: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Таким чином, відповідач-1 був зобов'язаний у Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений п. 6 Критеріїв №567.

Суд також зауважує, що визначення відповідачем-1 у Квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №754/30622 (далі - Вичерпний перелік документів № 567).

Так, відповідно до п. 1 Вичерпного переліку документів № 567 вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу змісту наведених норм видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Також, зі змісту квитанцій по податковим накладним вбачається, що відповідачем-1 запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, у Квитанціях відповідачем-1, в порушення вимог пп.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (п. 6 Критеріїв № 567 містить визначення трьох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Вичерпним переліком документів № 567 (п. 1 Вичерпного переліку документів № 567 містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Таким чином, враховуючи позицію відповідача щодо необхідності надання платником податків переліку документів, йому необхідно чітко зазначати, яких саме документів бракує для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

У відповідності до пп. 201.16.2 п. 201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пп. 201.16.3 п. 201.16 ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

У порядку, визначеному пп. 201.16.2 п. 201.6 статті 201 ПК України, позивачем направлено відповідачу-1 копії документів та пояснення до господарських операцій та податкових накладних.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 05.12.2018 №1013616/41828524; від 13.12.2018 №1023401/41828524; від 13.12.2018 №1023400/41828524; від 13.12.2018 №1023396/41828524; від 05.12.2018 № 1013617/41828524; від 13.12.2018 №1023398/41828524; від 13.12.2018 №1023399/41828524; від 13.12.2018 №1023397/41828524 про відмову у реєстрації податкових накладних не містять конкретної інформації стосовно причин та підстав прийняття таких рішень, а лише містить загальну фразу про те, що причиною їх прийняття є: відсутність документів щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством; відсутні копії документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг) та/або документи надано не в повному обсязі.

При цьому, в рішеннях не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації», чинної на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 190), установлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Поряд з цим, підставами, відповідно до п. 2 Постанови № 190, для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування.

Таким чином, рішення комісії ДФС повинно містити чітку підставу для відмови у реєстрації податкової накладної, проте, Оскаржувані рішення не містять чіткого визначення підстав для прийняття відповідачем-1 рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Господарські операції, за результатами яких видано податкові накладні №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 6, 7, 8 має, за висновком суду, реальний характер. Крім згаданого, як вже встановлено судом, платник податку надав відповідачу-1 документи щодо походження товару.

В момент здійснення господарської операції позивач та його контрагенти були зареєстровані платниками податку на додану вартість, про що свідчать дані офіційного веб-сайту ДФС, а отже підставою для виникнення права на податковий кредит є отримання товару за видатковою накладною.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані відповідачу-1, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 01.11.2018 №1, від 16.11.2018 №2, від 16.11.2018 №3, від 16.11.2018 №4, від 06.11.2018 №5, від 19.11.2018 №6, від 19.11.2018 №7, від 19.11.2018 №8.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, а також зважаючи на те, що платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 05.12.2018 №1013616/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №1; від 13.12.2018 №1023401/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №2; від 13.12.2018 №1023400/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №3; від 13.12.2018 №1023396/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №4; від 05.12.2018 № 1013617/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №5; від 13.12.2018 №1023398/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №6; від 13.12.2018 №1023399/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №7; від 13.12.2018 №1023397/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №8 є необґрунтованим, безпідставними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 названої статті КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм КАС України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» (caseofChuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов'язання ДФС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 01.11.2018 №1, від 16.11.2018 №2, від 16.11.2018 №3, від 16.11.2018 №4, від 06.11.2018 №5, від 19.11.2018 №6, від 19.11.2018 №7, від 19.11.2018 №8 поданих позивачем, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Водночас, варто зазначити про наслідки відсутності реєстрації у ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування, або реєстрації їх із порушенням встановленого ПК України строку.

Так, у разі порушення строку реєстрації, застосовуються штрафні санкції, передбачені ст. 1201 ПК України, а згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.

Згідно з п. 20 Порядку № 1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, враховуючи вказані наслідки, а також вимоги п. 20 Порядку № 1246, суд вважає, що податкові накладні потрібно вважати прийнятими та зареєстрованою протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку.

Поряд з цим, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України, зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

З огляду на викладене, а також з метою ефективного, повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 05.12.2018 №1013616/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №1; від 13.12.2018 №1023401/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №2; від 13.12.2018 №1023400/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №3; від 13.12.2018 №1023396/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №4; від 05.12.2018 № 1013617/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №5; від 13.12.2018 №1023398/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №6; від 13.12.2018 №1023399/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №7; від 13.12.2018 №1023397/41828524 про відмову у реєстрації податкової накладної №8, зобов'язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні 01.11.2018 №1, від 16.11.2018 №2, від 16.11.2018 №3, від 16.11.2018 №4, від 06.11.2018 №5, від 19.11.2018 №6, від 19.11.2018 №7, від 19.11.2018 №8, подані позивачем, датою отримання зазначених накладних.

Згідно з положеннями статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еврозерно» (01021, м. Київ, вул. Грушевського, 10,оф. 212 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м.Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.12.2018 №1013616/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.11.2018; від 13.12.2018 №1023401/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 16.11.2018; від 13.12.2018 № 1023400/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 16.11.2018; від 13.12.2018 №1023396/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 16.11.2018; від 05.12.2018 № 1013617/41828524 про про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 06.11.2018; від 13.12.2018 №1023398/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 19.11.2018; від 13.12.2018 №1023399/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 19.11.2018; від 13.12.2018 №1023397/41828524 про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 19.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України (04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 01.11.2018, №2 від 16.11.2018, №3 від 16.11.2018, №4 від 16.11.2018, №5 від 06.11.2018, №6 від 19.11.2018, №7 від 19.11.2018, №8 від 19.11.2018, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Еврозерно» () за датою їх подання.

Стягнути з Державної фіскальної служби України (04053, місто Київ, вулиця Львівська площа, 8, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Еврозерно» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.А. Качур