Справа № 758/6840/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/6840/18 Суддя (судді) першої інстанції: Гребенюк В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

при секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби на рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Київської митниці Державної фіскальної служби про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (надалі за текстом - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України (надалі за текстом - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Київської митниці ДФС України від 16 травня 2018 року № 0301/12500/18 у справі про порушення митних правил.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року даний адміністративний позов - задоволено.

Скасовано постанову в.о. заступника начальника Київської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Гутник Євгенія Анатолійовича від 16 травня 2018 року у справі про порушення митних правил № 0301/12500/18 про визнання ОСОБА_4, агента з митного оформлення вантажів ТОВ «ДСВ Логістика», винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, накладення на громадянина ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 938 (дев'ятсот тридцять вісім) гривень 01 копійка;

Закрито справу про порушення митних правил № 0301/12500/18 у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянти обґрунтовують тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15 жовтня 2015 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС, агентом з митного оформлення вантажів ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», позивачем, з метою випуску у вільний обіг товарів народного вжитку, що надійшли на адресу ТОВ «Доміор», подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» в електронному вигляді з прикріпленими до неї сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

15 жовтня 2015 року митну декларацію прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційний номер № 100270001/2015/224504. Також 15 жовтня 2015 року митний контроль та митне оформлення товару за митною декларацією було завершено, товар випущений у вільний обіг.

20 жовтня 2017 року Головним управлінням ДФС України у Київській області було складено Акт «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань державної митної справи в частині правильності перевірки класифікації згідно УКТ ЗЕД товару «пістолет клейовий» ТОВ «Доміор», оформленого за митними деклараціями від 15 жовтня 2015 року № 100270001/2015/224504, від 08 лютого 2016 року № 125130013/2016/401299, від 09 лютого 2016 року № 125130013/2016/401392».

Даним Актом встановлено порушення законодавства, що стосується неправильної класифікації товарів, в результаті чого було зменшено податкове зобов'язання по сплаті ввізного мита, а також порушення податкового законодавства, що мало наслідком зниження бази оподаткування податку на додану вартість (а.с. 20-26).

16 травня 2018 року Київською митницею ДФС України винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0301/12500/18, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів (а.с. 13-19).

Не погоджуючись із вказаною постановою, вважаючи її прийнятою з порушенням вимог законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції, 15 жовтня 2015 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Столичний» Київської міської митниці ДФС, агентом з митного оформлення вантажів ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА», позивачем, з метою випуску у вільний обіг товарів народного вжитку, що надійшли на адресу ТОВ «Доміор», подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» в електронному вигляді з прикріпленими до неї сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

ЕМД з внутрішнім номером 1020 прийнято до митного оформлення 15 жовтня 2015 року та присвоєно реєстраційний № 100270001/2015/224504. Товари ввезено на митну територію України через п/п «Одеський морський торгівельний порт» Одеської митниці ДФС.

Згідно з даними товаросупровідних документів, відправником товарів є підприємство «YIWU ZHUOSHUN IMPORT & EXPORT Co., LTD» (Room 8907, NO. 1399 CHOUZHOU NORTH ROAD, CHOUCHENG STR., YIWU, ZHEJIANG CHINA). Отримувач - ТОВ «Доміор». Відповідно до графи 14 ЕМД декларування товарів здійснено ТОВ «ДСВ Логістика», з даними вказаними у графі 54, ЕМД подана до митного оформлення позивачем, що засвідчено його електронним цифровим підписом.

19 грудня 2017 року Київською митницею ДФС листом ГУ ДФС у Київській області № 6540/7/10-36-14-10-15 було отримано Акт «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань державної митної справи від 20 жовтня 2017 року № 0020/7/10-36-14-10/39840595, в частині правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товару «пістолет клейовий» ТОВ «Доміор», оформленого за митною декларацією від 15 жовтня 2015 року № 100270001/2015/224504.

Згідно інформації, наявної у вищевказаному Акті, проведеною перевіркою встановлено недостовірну класифікацію товару № 17 за ЕМД від 15 жовтня 2015 року № 100270001/2015/224504 та заниження податкового зобов'язання ТОВ «Доміор» по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість.

Відповідно до ч.1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 статті 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до приписів статті 257 Митного кодексу України, до декларації декларантом вносяться відомості про найменування, код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ч.8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч.2 статті 69 Митного кодексу України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Отже, здійснення такого контрою є прямим обов'язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов'язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 статті 69 Митного кодексу України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв'язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

В поданих позивачем митних деклараціях та приєднаних до них документах відсутні неправдиві відомості щодо істотних умов договору, ваги, кількості, країни походження, відправника та одержувача товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Тобто, неправильне визначення позивачем коду ручних електричних клеїльних пістолетів згідно з УКТ ЗЕД не становить об'єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого статті 485 Митного кодексу України.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Водночас, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 умисно визначив код товару згідно з УКТ ЗЕД з метою зменшення ставки ввізного мита.

Відповідно до п.3 ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1, 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення або закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

За наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутня об'єктивна та суб'єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого статті 485 Митного кодексу України, а тому постанова у справі про порушення митних правил №0301/12500/18 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження в справі про порушення митних правил підлягає закриттю.

Щодо строку притягнення до адміністративної відповідальності, то колегія суддів також погоджується з доводами суду першої інстанції г огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення за статтею 485 МК України, що полягає у заявленні неправдивих відомостей у митній декларації та поданні документів, що містять такі відомості, не має характер триваючого, тому адміністративне стягнення за таке порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня його вчинення. Відтак, накладення адміністративного стягнення поза межами шестимісячного строку з моменту подання митної декларації та відповідного пакету документів є окремою підставою для висновку про протиправність спірної постанови.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 вересня 2018 року в справа №490/7096/16-а.

Отже, правопорушення, вчинення якого ставиться в провину позивачу, не є триваючим, оскільки може бути скоєне виключно у момент подання митному органу митних декларацій. Відтак, про декларування недостовірної класифікації товару № 17 за ЕМД від 15 жовтня 2015 року № 100270001/2015/224504 відповідачу як контролюючому органу, на який покладено обов'язок контролю за правильністю визначення коду УКТ ЗЕД, стало відомо в момент прийняття відповідної митної декларації до митного оформлення, а не з моменту виявлення та відображення цих обставин в акті перевірки від 20 жовтня 2017 року. З урахуванням наведеного, строк накладення адміністративного стягнення за фактом подання позивачем митної декларації, що мав місце 15 жовтня 2015 року, сплинув.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача по винесенню постанови від 16 травня 2018 року у адміністративній справі про порушення митних правил № 0301/12500/18 а тому наявні підстави для визнання її протиправною та скасування.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Київської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку