Справа № 522/3591/17
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/3591/17

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року, прийняте у складі суду судді Абухіна Р.Д. в місті Одеса по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійович, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни, Юридичного департаменту Одеської міської рада, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійович, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни, Юридичного департаменту Одеської міської рада, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т. 2 а.с 67-77), просила суд :

- визнати протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійовича щодо внесення 17.12.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 0056781 про державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " Кишинівський" ( Ідентифікаційний код юридичної особи 40180882).

- зобов'язати Юридичний департамент Одеської міської ради скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.12.2015 року за №№ 0056781 про державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " Кишинівський" ( Ідентифікаційний код юридичної особи 40180882).

- визнати протиправними дії державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни щодо внесення 23.08.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 1056781 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " Кишинівський" ( Ідентифікаційний код юридичної особи 40180882).

- зобов'язати Юридичний департамент Одеської міської ради скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.08.2016 року за № 1056781 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " Кишинівський" ( Ідентифікаційний код юридичної особи 40180882).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, при цьому судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що в свою чергу призвело до неправильного її вирішення.

22.04.2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що не погоджується з доводами апелянта, вважає рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року таким, що відповідає нормам матеріального права та процесуального права, та просить: апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, 22.04.2019 року до суду надійшов відзив Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якій відповідач вказує, що Головного територіального управління юстиції в Одеській області на його думку не є належним відповідачем по даній справі, а рішення по справі не може впливати на його права та обов'язки. Враховуючи викладене, відповідач просити врахувати вказану інформацію при розгляді апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 підставі договору дарування № 5-1497 від 07.06.2012 року, яка увійшла до ОСББ « Кишинівський».

17 грудня 2015 року уповноважена особа ОСББ "Кишинівський" Жолобнюк А. І. подала головному реєстратору Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександру Юрійовичу реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи, створеної шляхом заснування нової юридичної особи форми 1. рішення засновників або уповноваженого ним органу про створення юридичної особи (Примірник оригіналу), Статут (два примірники), що стверджено описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація новоутвореної шляхом заснування юридичної особи", посвідченим державним реєстратором Іожица О. Ю.

17 грудня 2015 року державним реєстратором Іожица Олександром Юрійовичем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців був внесений запис №0056781 про державну реєстрацію юридичної особи Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кишинівський".

22 серпня 2016 року уповноважена особа ОСББ "Кишинівський" Жолобнюк А. І. надала державному реєстратору Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвій Валентині Вікторівні нову редакцію установчих документів, рішення про внесення змін до установчих документів (Примірник оригіналу), реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (інші зміни), копію квитанції, виданої банком, що стверджено описом документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", посвідченим державним реєстратором Дорофеєвою В. В.

22 серпня 2016 року державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвою Валентиною Вікторівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис №1056781 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, інші зміни Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Кишинівський".

Вважаючи протиправними вищезазначені реєстраційні дії, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновків, що державним реєстратором Іожица Олександра Юрійовича не було дотримано вимог законодавства, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, відповідно позовні вимоги в частині визнання протиправними дії державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійовича щодо внесення 17.12.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 0056781 підлягають задоволенню. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним реєстратором Дорофеєвою Валентиною Вікторівною при здійсненні реєстраційних дій також не було дотримано вимог законодавства, діючого на момент виникнення правовідносин. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

До компетенції адміністративних судів, на час звернення ОСОБА_2 до суду першої інстанції, належали публічно-правові спори, в яких хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб'єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб'єкта владних повноважень.

При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб'єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об'єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об'єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону № 2866-III об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Так, колегію суддів встановлено та з матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою звернення до суду стали протиправні, на думку позивача, реєстраційні дії відповідачів, які порушують її права як власника квартири АДРЕСА_1 яка увійшла до ОСББ « Кишинівський», а неправомірність дій відповідачів позивач обґрунтовує порушенням процедури здійснення реєстраційних дій.

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_2 - мешканкою будинку, що увійшов до ОСББ « Кишинівський», яка має право брати участь у його діяльності, та фактичними учасниками зазначеного новоствореного ОСББ і державним реєстратором щодо державної реєстрації юридичної особи - ОСББ « Кишинівський».

За таких обставин цей спір стосується не стільки правомірності дій суб'єкта владних повноважень щодо державної реєстрації юридичної особи - ОСББ «Кишинівський», скільки приватного інтересу, а саме права ОСОБА_2 як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на думку позивача, державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійовича шляхом внесення 17.12.2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 0056781 про державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи ОСББ "Кишинівський", а також державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни шляхом внесення 23.08.2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису № 1056781 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, ОСББ "Кишинівський".

Колегія суддів звертає увагу, що спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов'язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв'язку з протиправним внесенням до ЄДР суб'єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов'язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК незалежно від суб'єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК).

При цьому суд апеляційної інстанції враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року (справа № 462/2646/17).

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що між позивачем та відповідачами (суб'єктами владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відтак, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Згідно п.1 ч. 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 319 КАС України передбачено, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 238, 292, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійович, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни, Юридичного департаменту Одеської міської рада, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 січня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійович, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни, Юридичного департаменту Одеської міської рада, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Іожица Олександра Юрійович, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Дорофеєвої Валентини Вікторівни, Юридичного департаменту Одеської міської рада, третя особа Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кишинівський» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Роз'яснити позивачу право звернення з позовом в порядку господарського судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко