Справа № 761/45626/18
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Ганечко О.М.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування постанов відповідача від 20 листопада 2018 року № 55/28-10-44-04/1430735 та № 57/28-10-44-04/14307357 про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року в задоволенні даного адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та постановити нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ані в статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», ані в Посадовій інструкції головного бухгалтера КП СПБ «Арсенал» не має жодного слова про те, що подання платіжних доручень на перерахування єдиного внеску входить до службового обов'язку позивача, а відтак, на думку скаржника, його вини у вчиненому правопорушенні немає і він згідно статті 14 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно Посадової інструкції головного бухгалтера КП СПБ «Арсенал» забезпечення ведення бухгалтерського обліку із дотриманням єдиних методологічних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з урахуванням особливостей діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних, забезпечення своєчасного нарахування податків та зборів, передбачених законодавством є завданням та обов'язком головного бухгалтера підприємства - позивача.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З урахуванням ч.2 статті 12 КАС України, а також беручи до уваги, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін суд дійшов висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, КП СПБ «Арсенал» () перебував на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДФС 2018 році згідно Наказу ДФС України від 26 вересня 2017 року № 632, а з 01 січня 2019 року основним місцем обліку КП СПБ «Арсенал» стало ГУ ДФС у м. Києві (Печерський район м. Києва).

При звірці надходжень з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування згідно інтегрованої картки платника КП СПБ «Арсенал» () відповідачем було виявлено несвоєчасну сплату єдиного внеску (код платежу 71010000) за липень та серпень 2018 року.

Оскільки ч.8 статті 9 Закону №2464, передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п.4 і 5 ч.1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, то граничний термін сплати єдиного внеску за липень 2018 року становить 20 серпня 2018 року, а фактично було сплачено 02 жовтня 2018 року; граничний термін сплати за серпень 2018 року - 20 вересня 2018 року, фактично сплачено 11 жовтня 2018 року.

Таким чином, єдиний внесок за липень, серпень 2018 року КП СПБ «Арсенал» сплачено з порушенням законодавчо встановлених строків, чим порушено п.1 ч.2 статті 6, ч.8 статті 9 Закону №2464.

Відповідальним за фінансово-господарську діяльність КП СПБ «Арсенал» за періоди застосування адміністративного стягнення (липень - серпень 2018 року) відповідачем визначено головного бухгалтера - ОСОБА_3.

На підставі пп.20.1.1 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України, а також п.8 ч.1 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», статті 234-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, рекомендованим листом від 31 жовтня 2018 року №44987/10/28-10-44-04, №44988/10/28-10-44-04 направлено повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до органу доходів і зборів, в особі головного бухгалтера ОСОБА_3 на 12 листопада 2018 року з питання підписання протоколу про адміністративне правопорушення, яке пов'язане з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а саме - несвоєчасна сплата за липень, серпень 2018 року. Згідно повідомлення про вручення УДППЗ «Укрпошта» лист вручено адресату (одержувачу) за довіреністю 02 листопада 2018 року.

12 листопада 2018 року відносно КП СПБ «Арсенал» прийнято Рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 902654,26 грн., яке узгоджено та сплачено підприємством в повному обсязі.

На підставі статті 255 КУпАП 12 листопада 2018 року складено протоколи про адміністративні правопорушення посадовою особою ОСОБА_3 (за липень 2018 №55/28-10-44-04/14307357 (далі - Протокол №55), за серпень 2018 №57/28-10-44-04/14307357 (далі - Протокол №57).

Однак, 12 листопада 2018 року головний бухгалтер ОСОБА_3 для ознайомлення та підписання протоколів про адміністративні правопорушення не з'явився, тому протоколи про адміністративні правопорушення було направлено на адресу підприємства рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У зв'язку з неявкою та ненаданням особами, які притягаються до адміністративної відповідальності, документів для складання Протоколу, використано відомості, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та архіві Офісу ВПП.

Згідно повідомлення про вручення УДППЗ «Укрпошта» лист вручено адресату (одержувачу) за довіреністю 13 листопада 2018 року. В протоколах зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 20 листопада 2018 року у приміщенні Офісу ВПП за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 11 Г о 15-00 годині.

У зазначений час 20 листопада 2018 року на підставі Протоколів та №55, №57 відповідачем складено Постанови про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за липень 2018 №55/28-10-44-04/14307357 та за серпень 2018 №57/28-10-44-04/14307357, згідно яких за порушення статті 165 і КУпАП притягнено головного бухгалтера до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 5100 грн. Зазначені постанови отримані представником ОСОБА_4 за довіреністю 20 листопада 2018 року.

Наведені обставини описані відповідачем, позивачем не спростовані та не заперечені.

Відповідно до ч.1 статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

З огляду на те, що вищевказані обставини сторонами по справі не заперечуються, колегія суддів вважає їх встановленими.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо прийняття вказаних постанов, вважаючи їх протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся у суд із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами п.1 ч.1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами є платниками єдиного внеску.

Згідно п.1,4 ч.2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платник єдиного внеску зобов'язаний подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень ч.8 статті 9 зазначеного Закону, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пункті 4, пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464 встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 234-2 КУпАП передбачено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані зокрема з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1).

Згідно ч.5 статті 165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від ста п'ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, ч.3 статті 165-1 КУпАП передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі, що не перевищує трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від сорока до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За частиною 4 цієї статті несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у тому числі авансових платежів, у сумі більше трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від вісімдесяти до ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

З огляду на статтю 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ОСОБА_3 вказує, що відповідно до посадової інструкції головного бухгалтера КП МСПБ «Арсенал» обов'язок своєчасного подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) не ходить до його компетенції.

Слід зазначити, що за положеннями ч. 3 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Як було зазначено вище, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи, згідно ч. 8 статті 9 Закону.

Таким чином, бухгалтер відповідає за ведення обліку згідно вимог, встановлених законодавством, а директор як уповноважена особа власника - за організацію обліку. Конкретні обов'язки головних дійових осіб підприємства мають визначатися у посадових інструкціях.

Так, відповідно до розділу 2 Посадової інструкції головного бухгалтера КП СПБ «Арсенал», затвердженої керівником підприємства 01 грудня 2010 року, завданням та обов'язком головного бухгалтера є, зокрема, забезпечення ведення бухгалтерського обліку із дотриманням єдиних методологічних засад, встановлених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», з урахуванням особливостей діяльності підприємства і технології оброблення облікових даних, забезпечення своєчасного нарахування податків та зборів, передбачених законодавством.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно визначено відповідальним за фінансово-господарську діяльність КП СПБ «Арсенал» за періоди застосування адміністративного стягнення (липень - серпень 2018 року) головного бухгалтера підприємства - ОСОБА_3

Між тим, як суд першої інстанції в рішенні, так і відповідач у відзиві на позов зазначають про порушення позивачем ч.4 статті 165-1 КУпАП, в той час як в оскаржуваних постановах йдеться про ч.5 статті 165-1 КУпАП, що передбачає повторність вчинення особою протягом року порушень частини 3 чи 4 цієї статті.

Ні матеріали справи, ні пояснення сторін не містять жодних відомостей стосовно того, що ОСОБА_3 раніше вчинялося адміністративне правопорушення, передбачене статтею 165-1 КУпАП і він притягався за це до відповідальності, з огляду на що колегія суддів вважає безпідставним застосування до нього санкції саме за повторне правопорушення, вчинене протягом року. Відповідно, постанова від 20 листопада 2018 року №57/28-10-44-04/14307357 є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності постанови від 20 листопада 2018 року №55/28-10-44-04/14307357, то суд зазначає таке.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Враховуючи, що платник єдиного внеску зобов'язаний нараховувати та сплачувати єдиний внесок щомісячно, не пізніше 20 числа наступного місяця, правопорушення, передбачене статтею 165-1 КУпАП, не має ознак триваючого правопорушення.

Як було зазначено вище, ОСОБА_3 було порушено строк сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за липень 2018 року, тому передбачений ст.38 КУпАП двомісячний строк мав обчислюватись з 20 серпня 2018 року (граничного терміну сплати) - від дати вчинення самого правопорушення.

Таким чином, на час винесення постанови про накладання адміністративного стягнення від 20 листопада 2018 року №55/28-10-44-04/14307357 сплинув встановлений статтею 38 КУпАП строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 165-1 КУпАП.

Відповідно до положень п.7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення від 20 листопада 2018 року №55/28-10-44-04/14307357 та закриття справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на наведене вище, зокрема, сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності щодо однієї постанови та недоведеність повторності порушення позивачем законодавства про збір та облік єдиного внеску на ЗДПС щодо іншої постанови, колегія суддів, на відміну від суду першої інстанції, вважає, що постанови у справі про адміністративне правопорушення є протиправними та, відповідно, наявні підстави для їх скасування.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Отже, протиправним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Таким чином при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з'ясовано всі обставини справи, що призвело до невірного по суті вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року - скасувати та ухвалити нове.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови, винесені заступником начальника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Деревянко О.В. від 20 листопада 2018 року № 55/28-10-44-04/1430735 та № 57/28-10-44-04/14307357 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

О.М. Ганечко