Справа № 813/2216/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2985/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року (прийняте у м. Львові суддею Гулкевич І.З.; складене у повному обсязі 17 січня 2019 року) в адміністративній справі № 813/2216/18 за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправним рішення департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції (далі - ДАБІ) у Львівській області від 21.09.2017 про повернення їй декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта;

- зобов'язати департамент ДАБІ у Львівській області зареєструвати подану нею декларацію від 06.09.2017 про готовність до експлуатації об'єкта,будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта - індивідуальний житловий будинок в с. Давидів Пустомитівського району Львівської області.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відмова департаменту ДАБІ у Львівській області у прийнятті в експлуатацію житлового будинку не відповідає вимогам закону, не є необхідною в демократичному суспільстві та порушує право мирно володіти своїм майном, гарантоване статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також наголосила, що рішення департаменту ДАБІ у Львівській області про повернення декларації прийнято без дотримання вимог статті 2 КАС України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням,його оскаржила ОСОБА_2, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що повідомлення про початок виконання будівельних робіт №693 від 17.12.2010 не суперечить вимогам Закону України «Про планування та забудову територій», подано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 30.09.2009 №1104 та відповідає затвердженій наказом Держархбудінспекції від 22.03.2010 №39 формі, які були чинні на момент подання цього повідомлення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 02.08.2017 ОСОБА_2 через ЦНАП Львівської міської ради подала до департаменту ДАБІ у Львівській області декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

Листом від 17.08.2017 департамент ДАБІ у Львівській області повернув їй декларацію про готовність об'єкта до експлуатації №ЛВ30 від 17.08.2017 для доопрацювання, оскільки позивач не в повній мірі вказала адресу та найменування закінченого будівництвом об'єкта; не вірно внесла інформацію у п.3 «Інформація про повідомлення про початок виконання будівельних робіт», а саме: найменування органу, до якого подано повідомлення.

06.09.2017 позивач повторно через ЦНАП Львівської області подала до департаменту ДАБІ у Львівській області доопрацьовану декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

21.09.2017 листом за вхідним №1013-6/2239-17 департамент ДАБІ у Львівській області повідомив ОСОБА_2, що у поданій декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта, у пункті 3 «Інформація про повідомлення про початок виконання будівельних робіт» вказано реєстраційний номер повідомлення №693 від 17.12.2010, що суперечить даним для внесення даних про об'єкт будівництва до єдиного реєстру та повернуто для доопрацювання.

Не погоджуючись із цією відмовою, ОСОБА_2 оскаржила її до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із тим, що позивач під час судового розгляду не довела обґрунтованість заявлених позовних вимог. Натомість, відповідач довів правомірність прийнятого ним рішення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду першої інстанції правильними, з таких підстав.

Станом на 17.12.2010 правові та організаційні основи планування, забудови та іншого використання територій встановлював Закону України «Про планування та забудову територій», який передбачав дозвільний характер виконання будівельних робіт.

Разом з тим, статтею 29 цього Закону передбачалось, що перелік будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 30 вересня 2009 р. № 1104 затверджено Порядок надання дозволу на виконання підготовчих робіт (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 16 Порядку замовник зобов'язаний повідомити у семиденний строк про початок проведення будівельних робіт інспекції, що видала відповідний дозвіл, у довільній формі. У разі коли проведення будівельних робіт не потребує дозволу, про їх початок повідомляється в зазначений строк інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за місцем розташування такого об'єкта за формою, затвердженою Мінрегіонбудом.

Згідно із пунктом 9 Порядку виконання робіт з будівництва приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, прибудов до них загальною площею до 500 кв. метрів включно, господарських будівель і споруд, а також підключення приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, прибудов до них, господарських будівель і споруд до газових мереж низького тиску та інших інженерних мереж.

З наведеного видно, що твердження відповідача про те, що можливість подання повідомлення про початок будівництва у позивача могла виникнути тільки з 12.03.2011, тобто з моменту набранням чинності Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не відповідає дійсності, оскільки подання повідомлення передбачалось і Законом України «Про планування та забудову територій».

Разом з тим, це повідомлення про початок будівництва повинно було відповідати затвердженій Мінрегіонбудом формі.

Так, наказом Держархбудінспекції Мінрегіонбуду від 22.03.2010 №39 з метою практичного впровадження п.16 Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ від 30.09.2009 № 1104, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.01.2010 № 160 затверджено тимчасову форму повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Проте, вже наказом Держархбудінспекції Мінрегіонбуду від 02.09.2010 №139, з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, наказ Держархбудінспекції Мінрегіонбуду від 22.03.2010 №39 визнано таким, що втратив чинність.

Отже, станом на 17.12.2010, коли позивач подала повідомлення про початок будівництва у формі, затвердженій наказом Держархбудінспекції Мінрегіонбуду від 22.03.2010 №39, такий вже був скасований, що виключало можливість на подання повідомлення у визначеній ним формі.

Такий порядок було встановлено лише 24.06.2011 наказом №92 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку ведення єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів»; зареєстровано у Міністерстві юстиції України 19.07.2011 за №885/19623 та опубліковано у офіційному віснику України - офіційне видання від 05.08.2011 №57.

Таким чином ведення реєстру розпочалось 05.08.2011, відповідно у нього відсутні інформація про повідомлення про початок виконання будівельних робіт №693 від 17.12.2010.

У матеріалах справи відсутні документи, які позивачем внесено до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: копії повідомлення №693 від 17.12.2010; державного акта на право приватної власності на землю від 11.01.2001 №ЛВ 288845; технічного паспорта здійсненого за результатами технічної інвентаризації об'єкта; будівельного паспорта забудови земельної ділянки, на підставі якого подана декларація.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що хоча у позивача станом на 17.12.2010 і було право на подання повідомлення про початок будівництва, проте таке було подано у формі, затвердженій скасованим вже наказом.

Оскільки повідомлення про початок будівництва відсутнє у відповідному реєстрі та в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання неправомірним рішення та зобов'язання зареєструвати декларацію про готовність до експлуатації.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 січня 2019 року в адміністративній справі № 813/2216/18- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 26 квітня 2019 року.