Справа № 160/2494/19
Суддя: Рябчук Олена Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року Справа № 160/2494/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
розглянувши в порядку спрощеного провадженняадміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ» про застосування заходів реагування,-
ВСТАНОВИВ:
18.03.2019 р. Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ»(далі відповідач), в якому просить:
Позивач в обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначив наступне. При проведенні планової перевіркиТовариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ» було виявлено ряд порушень вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря. Зазначеніпорушеннявказані в актіперевірки, який став підставою для звернення до суду. Перевірку проведено з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначені в актіпорушення, якістворюютьнебезпеку для навколишнього середовища, на момент розглядусправивідповідачем не усунуті.
Ухвалою суду від 26.03.2018 р. відкрито провадження у цій адміністративній справі та надано відповідачу пятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для надання суду письмового відзиву проти заявленого позову.
Позивач про відкриття спрощеного провадження за адміністративним позовом був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання ухвали суду, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідач про відкриття провадження був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду та міститься в матеріалах справи.
17.04.2019 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, в обґрунтування якої зазначено, що вказана категорія справ не є справами незначної складності і має бути розглянута в загальному проваджені з обовязковим викликом сторін в судове засідання для зясування обставин справи. Адже, часткове зупинення виробництва (виготовлення) реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація обладнання подрібнювально-сортувальної лінії ДСК-2, ДСК-3, ДСК-4, промивочно-сортувальної лінії ПРОК та подрібнювально-мукомельного комплексу, ремонтно-механічного підрозділу, пункту заправки техніки зі складом паливо-мастильних матеріалів фактично повністю зупиняє всю виробничу діяльність на підприємстві.
Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ч. 4 цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності субєкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших обєктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:
1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;
2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Спір, який розглядається, не входить до переліку, наведеного в ч. 4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач не обмежений в праві надавати пояснення та докази суду та скористався таким правом.
Так, відповідачем не надано жодних доказів, що свідчили б про неможливість розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні вказаного клопотання.
З урахуванням викладеного, суд розглянув дану справу у спрощеному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Щодо заявленого клопотання суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
З таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
За результатом перевірки складено акт№ 742/3-8/18 від 17.12.2018 р.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, наданої в ході перевірки, основний вид економічної діяльності підприємства: 08.99 Добування інших корисних копалин та розроблення кар'єрів, н. в. і. у.
В ході перевірки, серед іншого встановлено, що в 2004 році у зв'язку з розширенням дробильно-сортувального виробництва підприємством виготовлено робочий проект «Реконструкція подрібнювально-сортувального комплексу по переробці кварцитів Васильківського родовища в Васильківському районі Дніпропетровської області». В наявності висновок державної екологічної експертизи від 04.08.2006 року № 199 до робочого проекту.
Відповідно до вказаних документів на підприємстві нараховується 34 стаціонарних джерела викидів, з них організоване - 1 (дихальний клапан від резервуару з дизпаливом), неорганізованих - 33. Пиловловлюючі установки відсутні.
Джерелами утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферу є обладнання подрібнювально-сортувальної лінії (дробильно-сортувальні комплекси ДСК-2, ДСК-3, ДСК- 4), промивочно-сортувальної лінії ПРОК, подрібнювально-мукомельного комплексу, гірнича ділянка (карєр) та допоміжні підрозділи - автотранспортний та ремонтно-механічний, пункт заправки техніки зі складом паливо-мастильних матеріалів (2 ємності по 8 м3).
Згідно висновку державної екологічної експертизи від 04.08.2006 року № 199 до робочого проекту «Реконструкція подрібнювально-сортувального комплексу по переробці кварцитів Васильківського родовища в Васильківському районі Дніпропетровської області» передбачені заходи захисту навколишнього природного середовища, в тому числі, оснащення подрібнювально-сортувального комплексу системами аспірації для вловлення пилу під час подрібнення, грохочення, сортування, пересипання матеріалів шляхом встановлення місцевих відсосів з очищенням в циклонах ЦН-15 з ефективністю очищення 86%; оснащення верстатного парку мехмайстерні пиловловлюючими агрегатами типу ЗИЛ- 900М з ефективністю очищення 99%.
В ході проведення перевірки встановлено, що фактично подрібнювально - сортувальний комплекс не обладнано системами аспірації пилу та циклонами, заточувальний верстат мехмайстерні не обладнано пиловловлюючим устаткуванням, в матеріалах інвентаризації викидів забруднюючих речовин джерела викидів подрібнювально-сортувального комплексу неорганізовані. Даний факт свідчить про недотримання підприємством проектних рішень та порушення умов висновку державної екологічної експертизи №199 від 04.08.2006 року, ст. 3, ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 10, ст. 23 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
При обстеженні території пункту заправки техніки зі складом паливо-мастильних матеріалів встановлено, що водонепроникне покриття на території пункту заправки, що передбачено проектом та умовами висновку державної екологічної експертизи №199 від 04.08.2006 року, не забезпечене. Встановлені факти свідчать про можливість фільтрації зливових вод, забруднених нафтопродуктами, в ґрунт та підземні води, що є порушенням вимог статей 44, 95, 96, ч. 1 ст. 98, ст. ст. 101, 105 Водного кодексу України, ст. ст. З, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Копію акту направлено відповідачу 17.12.2018 р., що підтверджується квитанцією підприємства «Укрпошта».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на момент звернення до суду відповідачем не усунуто виявлених в ході перевірки порушень.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно із положеннями ч.4 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виключно законами встановлюються, зокрема, повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).
Повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом.
Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.
Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275.
Відповідно до п. 2 розділу 2 «Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 №312, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, природоохоронного законодавства.
Як передбачено положеннями ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи. її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Згідно із приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб'єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Так, за визначенням ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» джерело викиду - обєкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.
Згідно із положеннями ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря; забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок; забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин; використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел; здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря; своєчасно і в повному обсязі сплачувати екологічний податок.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, суб'єкту господарювання, об'єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов'язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов'язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.
Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2001 р. №1598 затверджено Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, до кола яких віднесено найбільш поширені забруднюючі речовини: оксиди азоту, бенз(а)пірен, діоксид та інші сполуки сірки, оксид вуглецю, озон, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна), свинець та його сполуки, формальдегід; небезпечні забруднюючі речовини: метали та їх сполуки, органічні аміни, леткі органічні сполуки, стійкі органічні сполуки, хлор, бром та їх сполуки, фтор та його сполуки, ціаніди, фреони, арсен та його сполуки.
При цьому, згідно з положеннями ст. 14 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин, для яких не встановлено відповідних нормативів екологічної безпеки, допускаються у виняткових випадках лише з дозволу, виданого субєкту господарювання, обєкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а до другої або третьої групи, - обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
На підприємстві нараховується 34 стаціонарних джерела викидів, з них організоване - 1 (дихальний клапан від резервуару з дизпаливом), неорганізованих - 33. Пиловловлюючі установки відсутні.
Джерелами утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферу є обладнання подрібнювально-сортувальної лінії (дробильно-сортувальні комплекси ДСК-2, ДСК-3, ДСК-4), промивочно-сортувальної лінії ПРОК, подрібнювально-мукомельного комплексу, гірнича ділянка (карєр) та допоміжні підрозділи - автотранспортний та ремонтно-механічний, пункт заправки техніки зі складом паливо-мастильних матеріалів (2 ємності по 8 м3).
Підставою для звернення Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області з даним позовом стало порушення відповідачем проектних рішень таумов висновку державної екологічної експертизи від 04.08.2006 року № 199 до робочого проекту «Реконструкція подрібнювально-сортувального комплексу по переробці кварцитів Васильківського родовища в Васильківському районі Дніпропетровської області», зокрема, в частині оснащення подрібнювально-сортувального комплексу системами аспірації для вловлення пилу під час подрібнення, грохочення, сортування, пересипання матеріалів шляхом встановлення місцевих відсосів з очищенням в циклонах ЦН-15 з ефективністю очищення 86%; оснащення верстатного парку мехмайстерні пиловловлюючими агрегатами типу ЗИЛ- 900М з ефективністю очищення 99%.
Крім того, як зазначалось вище, водонепроникне покриття на території пункту заправки, що передбачено проектом та умовами висновку державної екологічної експертизи №199 від 04.08.2006 року, не забезпечене, що свідчить про можливість фільтрації зливових вод, забруднених нафтопродуктами, в ґрунт та підземні води.
В обґрунтування своїх заперечень щодо відсутності на підприємстві пилогазоочисного обладнання відповідач зазначив, що факт відсутності такого обладнання ним не заперечується, проте, відповідно до Звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами проммайданчика ТОВ «Кварцит ДМ»для зменшення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря приписано здійснювати зрошення гірської маси на всіх етапах його транспортування та переробки.
Тобто, в процесі виробничої діяльності, відповідно до вищевказаних документів, ТОВ «Кварцит ДМ» повинен використовувати мокру (зрошену) гірську масу (кварцити), що виключає потрапляння пилу у атмосферне повітря.
Отже, по всій лінії технологічного ланцюга, відповідно до вищевказаного Дозволу на ТОВ «Кварцит ДМ» приписано здійснювати зрошення (зволоження) гірської маси та готової продукції підприємства.
Вищевказане зрошення гірської маси та готової продукції підприємства по всьому шляху виробничого процесу забезпечує досягнення мети пиловловлювання, аналогічно використанню пилогазоочисних установок циклон ЦН-15.
Щодо порушень під час експлуатації обладнання пункту заправки техніки зі складом паливо-мастильних матеріалів відповідач зазначив, що відповідно до проекту «Реконструкція подрібнювально-сортувального комплексу по переробці кварцитів Васильківського родовища в Васильківському районі Дніпропетровській області» (2004 р.) та Висновку №199 державної екологічної експертизи цього проекту від 04.08.2006 передбачено, що на ТОВ «Кварцит ДМ» наявний склад паливно-мастильних матеріалів у складі двох автозаправних блок-пунктів АБП 00.00.000 ємністю по 8 м3 кожний.При цьому, і проектом, і висновком передбачено, що блок-пункти складу ПММ встановлюються на спеціальному майданчику з твердим водонепроникним покриттям, огородженого по периметру суцільним обваловуванням висотою до 0,5 м.
На сьогоднішній час на ТОВ «Кварцит ДМ» діє один автозаправний блок-пункт ємністю 8 м3, що передбачено вищевказаним проектом та Висновком №199, а також додатково є в наявності дві металеві ємності (резервуари) загальним об'ємом 34 м3 для зберігання нафтопродуктів. Однак, і станом на час перевірки, і на сьогодні, ці металеві ємності (резервуари) ТОВ «Кварцит ДМ» не використовує для зберігання паливно-мастильних матеріалів.
Що стосується саме автозаправного блок-пункту ємністю 8 м3, то саме він облаштований твердим водонепроникним покриттям, як це вимагає і вищевказаний проект і Висновок №199, як встановлено і актом перевірки територія обвалована по периметру, облаштована система дощової каналізації з подальшим відведенням дощових вод у заглиблену металеву ємність.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст.ст.73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінюючи усі докази, надані суду, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідачем не надано належних та достатніх доказів, які б спростували виявлені порушення.
Твердження відповідача щодо зрошення гірської маси та готової продукції підприємства по всьому шляху виробничого процесу, яке забезпечує досягнення мети пиловловлювання аналогічно використанню пилогазоочисних установок, мають характер висловлених намірів, а не фактичного використання такої системи під час виробничого циклу.
Так, зокрема, самим відповідачем у відзиві на позов зазначено, що 15.07.2017 між ТОВ «Кварцит ДМ» та ТОВ «Відділення економіки Академії гірничих наук України», укладений договір підряду №42/07/17. Відповідно до цього договору, ТОВ «Кварцит ДМ» замовив розробку науково-технічної продукції: Коригування Робочого проекту розробки Васильківського родовища кварцитів у Васильківському районі Дніпропетровської області та супроводження проходження експертизи в усіх законодавчих органах.Відповідно до цього проекту передбачається замість облаштування пилогазоочисних установок на обладнання підприємства (ДСК-2, ДСК-3 та ПРОК), застосувати систему зрошення гірської маси та сировини, що на думку відповідача забезпечить більш ефективне пилевловлювання ніж встановлення пиловловлювачих агрегатів (циклонів ЦН-15 тощо) та не допущення забруднення атмосферного повітря. На сьогоднішній час, у зв'язку з зміною вимог діючого законодавства, зокрема, прийняття Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», сторони погоджують відповідні зміни до видів робітта графіку їх виконання.Після виконання цих робіт та отримання висновку з оцінки впливу на довкілля, поточна діяльність ТОВ «Кварцит ДМ» буде відповідати всім вимогам проектної документації.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду даної справи, зрошення маси та готової продукції підприємства по всьому шляху виробничого процесу не проводиться у звязку з відсутністю необхідного обладнання, що відповідачем фактично не заперечується.
Належних та достатніх доказів щодо усунення або відсутності порушень, зазначених в акті перевірки, які стали підставою для звернення позивача до суду, відповідачем не надано.
Таким чином, на момент розгляду справи обставини, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом, не перестали існувати та не усунуті.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про застосування заходів реагування обґрунтованими та такими, які підлягають задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 72-77, 242-246, 250, 255, 257, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позовДержавної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварцит ДМ» про застосування заходів реагування задовольнити в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Рябчук