Справа № 140/435/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року ЛуцькСправа № 140/435/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1 .,

представника відповідача Клекоцюка Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення від 12 лютого 2019 року №UA205040/2019/000035/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/00536.

В обґрунтування позову вказала, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару «Легковий автомобіль: марка - BMW, модель Х3, бувший у користуванні, календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015, тип двигуна - дизельний, об`єм - 1995 куб.см., потужність двигуна - 140 кВт, кузов № НОМЕР_1 » (надалі - товар) 07 лютого 2019 року декларант - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кастомс Брок Плюс» (надалі - ТзОВ «Кастомс Брок Плюс», декларант) в її інтересах подав до Волинської митниці ДФС митну декларацію (МД) №UA205040/2019/007623, в якій за фактурною вартістю було визначено митну вартість даного товару в сумі 15000 євро.

Відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю та 12 лютого 2019 року прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205040/2019/000035/2 з тих підстав, що подані для її підтвердження документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом; митний орган митну вартість визначив за резервним методом на рівні 25650 євро. У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205040/2019/00536.

Позивач вважає зазначені рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Так в порушення вимог статей 53, 54, 55 Митного кодексу України (МК України) відповідач не вказав у вимозі про надання додаткових документів, що передувала прийняттю спірного рішення, підстав для їх витребовування, а також які саме складові належить підтвердити, з якою метою для з`ясування вартості бувшого у вжитку автомобіля витребовувався прайс-лист виробника товару, який реалізує виключно нові автомобілі; на письмову вимогу декларанта не було проведено письмових консультацій щодо застосування методів визначення митної вартості, порушено послідовність їх застосування (в рішенні про коригування митної вартості вказано про наявність в митного органу інформації щодо вартості ідентичних товарів, в той же час застосовано резервний метод). Звертає увагу, що відповідно до статті 368 МК України митний орган вправі самостійно визначити митну вартість товару, задекларованого фізичною особою, лише на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари. Також відповідачем проігноровано вимоги пункту 4 частини другої статті 55 МК щодо обґрунтування числового значення скоригованої митної вартості (у рішенні лише вказано суму 25650 євро без жодного математичного (методичного) розрахунку такого коригування митної вартості). Витребувавши у декларанта експортну декларацію країни відправника товару та висновок експерта, які були надані митному органу та які повністю підтверджують заявлену за першим методом вартість задекларованого товару, ці докази відповідачем також були проігноровані. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

У свою чергу вважає, що декларантом під час проходження процедури митного оформлення товарів підтверджено митну вартість документами згідно зі статтею 53 МК України: фактурою від 28 січня 2019 року, банківською квитанцією, експортною декларацією країни відправника, висновком експерта-оцінювача; подані документи не мали розбіжностей у числових значеннях та їх було достатньо для підтвердження митної вартості і відповідно завершення митного оформлення.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 18 березня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечує (а.с.57-62). В обґрунтування своєї позиції вказав, що під час опрацювання документів, поданих декларантом ТзОВ «Кастомс Брок Плюс» для здійснення митного контролю та митного оформлення легкового автомобіля марки BMW, номер кузова НОМЕР_1 , відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР). Підставою для спрацювання вказаних профілів ризику слугувало те, що митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, що передбачає обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VІN - кодами: НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість товару - 25650. За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що в МД №UA205040/2019/007623 від 07 лютого 2019 року заявлена митна вартість вказаного автомобіля за ціною договору на рівні 15000 євро. Однак подані документи не містили повної ідентифікації імпортованого транспортного засобу. Окрім того, в поданій до митного оформлення декларації №UA205040/2019/007623 мають місце розбіжності: в графі 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» вказано ОСОБА_3 , тоді як одержувач товару - ОСОБА_4 . (графа 8), який, як слідує з довіреності НОМЕР_7 від 13 грудня 2018 року, є представником ОСОБА_2 . З огляду на вказане, у митниці виникли сумніви щодо впливу на митну вартість виконання зобов`язань ОСОБА_3 з приводу поставки товару ОСОБА_2 . Декларанту запропоновано надати документи на підтвердження усіх даних митної вартості відповідно до частини третьої статті 53 МК України. Проте додатково надані документи (банківська квитанція про оплату товару ОСОБА_5 , декларація країни відправлення, звіт про оцінку транспортного засобу, довіреність на представництво, а також пояснення ОСОБА_4 ) не усунули розбіжності, виявлені митницею в поданих до митного оформлення документах та не підтвердили усі складові митної вартості товарів, зокрема, витрати на транспортування оцінюваного товару, про які не заперечується в письмовому поясненні ОСОБА_4 від 12 лютого 2019 року. Також звіт про оцінку транспортного засобу від 12 лютого 2019 року №259/19 підготовлено без врахування комплектації конкретного автомобіля, яка зазначена в акті про проведення митного огляду, та виконано без дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року 3142/5/2092, в частині використання ресурсів мережі Інтернет; оцінювачем не відображено про включення або не включення до ринкової вартості суми податку на додану вартість.

Оскільки документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, тому митницею 12 лютого 2019 року прийняте рішення №UA205040/2019/000035/2 про коригування митної вартості на рівні 25650 євро за резервним методом у зв`язку з неможливістю застосувати інші методи з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, а також відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості. Одночасно видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/00536.

З огляду на викладене відповідач вважає прийняті рішення та картку відмови такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, та у задоволенні позову просив відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить його вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві; представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити з наведених у відзиві підстав.

Заслухавши усні пояснення представників сторін (вступне слово), дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 придбала на території Польщі в компанії «ASANTECHSP.Z.O.O.» легковий автомобіль марки BMW, модель Х3, бувший у користуванні, кузов НОМЕР_1 за ціною 15000 євро (ПДВ 0%) на умовах оплати протягом 180 днів, що підтверджується рахунком-фактурою продавця від 28 січня 2019 року №190128.1-AST/PPDD (а.с.78, переклад на а.с.79-80). Оплата за товар проведена в безготівковій формі, про що свідчить банківські квитанції №441 та №518 від 02 лютого 2019 року та 05 лютого 2019 року відповідно (а.с.81, переклад на а.с.82-83).

07 лютого 2019 року декларантом ТзОВ «Кастомс Брок Плюс» до Волинської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту вказаного вище автомобіля було подано митну декларацію №UA205040/2019/007623 (а.с.63), в якій зазначено фактурну вартість автомобіля в розмірі 15000 євро, що становить митну вартість за першим основним методом її визначення. ОСОБА_2 з митної вартості сплачені митні платежі згідно з квитанціями від 05 лютого 2019 року №32, №33 (а.с.89-90). Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації додано такі документи (графа 44 та доповнення №1): рахунок-фактуру від 28 січня 2019 року №190128.1-AST/PPDD (а.с.78), акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06 лютого 2019 року UA205010/2019/ 213517 (а.с.64), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 09 вересня 2015 року (а.с.24-25), довіреність НОМЕР_7 від 13 грудня 2018 року (а.с.38), копію митної декларації країни відправлення товару №19PL301010Е0090570 (а.с.21), платіжні документи про сплату митних та інших платежів від 05 лютого 2019 року №32 та №33 (а.с.89-90), паспортний документ для виїзду за кордон, паспорт громадянина України (а.с.39).

Як вбачається із витягу з автоматизованої система митного оформлення «Інспектор-2006» (а.с.65) під час здійснення митного контролю імпортованого товару із застосуванням системи управління ризиками за МД №UA205040/2019/007623 відбулось спрацювання профілів ризику: 101-1 «Витребування оригіналів документів, визначених у митній декларації або засвідчених у встановленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів»; 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби» (митна вартість нижча митної вартості ідентичних товарів; обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення митної вартості за VІN - НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість товару - 25650); 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; 111-15 «Перевірка правильності справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повної їх оплати»; 210-1 «Проведення митного огляду транспортного засобу»; 911-1 «Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки».

07 лютого 2019 року посадовою особою митниці декларанту надіслано електронне повідомлення (а.с.26-28), у якому зазначалося, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості встановлено, що декларантом заявлено митну вартість на рівні 15000 євро. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, а саме: «Митна вартість товару нижча митної вартості кінетичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN-кодами: НОМЕР_1 , валюта - EUR, вартість - 25650 », відповідно до наказу ДФС України від 28 листопада 2018 року №780 «Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів, бувших у вжитку» та згідно зі статтею 53 МК України запропоновано в 10-денний термін надати: договори (угоди, контракти) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; банківські платіжні документи (банківські платіжні доручення, чеки), що підтверджують оплату за товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними установами; якщо здійснювалось страхування - страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; інші документи для підтвердження заявленої митної вартості (за власним бажанням).

На вимогу митного органу декларантом надано такі документи: банківську квитанцію про оплату товару, декларацію країни відправлення товару, звіт про оцінку транспортного засобу, довіреність на представництво, письмове пояснення ОСОБА_4 від 12 лютого 2019 року (а.с.29-38).

12 лютого 2019 року відповідач прийняв рішення №UA205040/2019/000035/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.98-99). У графі 33 рішення зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку із тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом (за основним методом визначення митної вартості на рівні 15000 євро). Цей висновок відповідач обґрунтовує тим, що надані до митного оформлення документи не містять повної ідентифікації імпортованого транспортного засобу відповідно до вимог до пункту 2 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118. Крім того, зазначається, що в поданій до митного оформлення митній декларації мають місце розбіжності, зокрема, в графі 9 МД «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання» вказано « ОСОБА_3 », тоді як в графі 8 МД «Одержувач товару» - ОСОБА_4 , який згідно з довіреністю НОМЕР_8 від 13 грудня 2018 року є представником ОСОБА_2 В поданих до митного оформлення та надісланих на вимогу митного органу банківських документах, ОСОБА_7 є особою, яка здійснювала оплату за транспортний засіб. Додатково надісланим листом від 12 лютого 2019 року ОСОБА_4 пояснив, що перевезення автомобіля здійснювалось ним безкоштовно, а договір страхування не укладався, однак витрати на таке перевезення перевізником не заперечуються. Наданий звіт про оцінку транспортного засобу від 12 лютого 2019 року №259/19 констатує ціну товару 14986 євро. Висновок підготовлено експертом, виходячи з інтернет джерел щодо подібних автомобілів з різними вартостями, без врахування комплектації конкретного автомобіля, яка зазначена в акті про проведення митного огляду. До митного оформлення надано копію декларації країни відправлення від 05 лютого 2019 року №19PL301010E0090570. Листом від 12 лютого 2019 року №12 декларант повідомив про те, що для підтвердження заявленої митної вартості ним подані усі документи.

Керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, вимогами частини шостої статті 54 МК України, у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта) митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС ДФС, спрацювання системи ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів… вартість - 25650». Тут же зазначається, що митницею відповідно до положень статті 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Відповідно до розрахунку на підставі каталогу SCHWACKE NET від 12 лютого 2019 року №017957/29149319 та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, рівень митної вартості становить 25650 євро.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205040/2019/00536 (а.с.15). У цій же картці відмови митний орган роз`яснив можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення після приведення рівня митної вартості товару у графах 12, 45 МД відповідно до рішення про коригування митної вартості від 12 лютого 2019 року №UA205040/2019/000035/2.

13 лютого 2019 року позивачем подано МД №UA205040/2019/009389 (а.с.17), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням Волинської митниці ДФС від 12 лютого 2019 року № UA205040/2019/000035/2 про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205040/2019/00536, оскаржив їх до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «Легковий автомобіль марки марка BMW, модель Х3, кузов НОМЕР_9 у розмірі 15000 євро та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, у зв`язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи. Оскільки декларантом надано не усі витребувані документи для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 25650 євро.

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо: використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ненадання декларантом додатково витребуваних документів, таких як договори із третіми особами; страхові документи, інші документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування), транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення, прайс-листи виробника товару відповідач розцінив як підставу для відмови у застосуванні митної вартості за основним методом, застосованим декларантом (висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовані спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи про оплату за придбаний товар декларант на вимогу митниці надав).

Проте суд із такими доводами відповідача не погоджується із таких підстав.

Декларант повинен надати додаткові документи (транспортні (перевізні) документи, документи про страхування та ін.), якщо за умовами поставки (операцій купівлі-продажу) покупець має нести ці витрати. Зі змісту частини другої статті 53 МК України випливає, що визначення конкретного переліку документів із зазначених у цій статті необхідне у кожному окремому випадку.

Як слідує з пояснень декларанта на письмове повідомлення митниці від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_2 в договірні стосунки з будь-якими третіми особами під час придбання імпортованого автомобіля не вступала. Матеріалами справи підтверджується, що покупцем оцінюваного товару є ОСОБА_2 , а продавцем - Компанія «ASANTECHSP.Z.O.O.», що однозначно вбачається з рахунку-фактури від 28 січня 2019 року №190128.1-AST/PPDD. З копії довіреності від 13 грудня 2018 року (бланк НОМЕР_7), наданої суду та відповідачу разом із митною декларацією, видно, що ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_8 та ОСОБА_4 придбати (купити на її ім`я), у тому числі за межами України, транспортні засоби з оформленням їх у митних органах. Цим пояснюється, що одержувачем товару (графа 8 МД) є ОСОБА_4 , а платежі за придбаний товар здійснював ОСОБА_8 У свою чергу, у письмовому поясненні від 12 лютого 2019 року, наданому митниці, ОСОБА_4 повідомив, що безкоштовно перемістив придбаний автомобіль, витрати на страхування та транспортування ОСОБА_2 не понесла (а.с.30). З документів, що є у справі, інше не вбачається. Ненадання додаткових документів обумовлене відсутністю додаткових витрат в ОСОБА_2 .

Відповідно до роз`яснення стосовно заповнення графи 9 «Особа, відповідальна за фінансове врегулювання», що наведене у пункті 2 розділу ІІ Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №651, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за №1372/21684, якщо описом цієї графи не передбачено інше, у графі зазначаються відомості про резидента, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту). В інших випадках при декларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, у графі зазначаються відомості про одержувача (при пересиланнi) або громадянина, який безпосередньо ввозить їх на митну територію України. Якщо такий громадянин є вповноваженою особою іншого громадянина і діє на підставі нотаріально посвідченого доручення (довіреності), у графі зазначаються відомості про такого іншого громадянина-довірителя.

Водночас, як уже зазначалося, легковий автомобіль марки марка BMW, модель Х3, кузов НОМЕР_1 придбаний ОСОБА_2 , яка зазначена як покупець і в експортній декларації країни відправлення від 05 лютого 2019 року №19PL301010Е0090570 (а.с.84-85). Копії паспортних документів саме ОСОБА_2 додавалися до МД №UA205040/2019/007623 від 07 лютого 2019 року, про що вказано в графі 44, а безпосередньо реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_2 - у графі 9. Також у попередній митній декларації ОСОБА_2 зазначена як особа, відповідальна за фінансове врегулювання (а.с.20).

Окрім того, у повідомленні митниці від 07 лютого 2019 року зауваження щодо неправильного заповнення митної декларації від 07 лютого 2019 року №UA205040/2019/007623 не зазначаються, так само і картка відмови у митному оформленні не містить таких підстав. Оплата митних платежів здійснювалася ОСОБА_2. (квитанції від 05 лютого 2019 року №32, №35, від 13 лютого 2019 року №72 - а.с.88-90). Відповідно до МД №UA205040/2019/009389 від 13 лютого 2019 року, за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України, у графі 9 зазначено ОСОБА_2 З цього слідує, що у даному випадку мала місце описка при заповненні МД №UA205040/2019/007623 від 07 лютого 2019 року. При цьому факт подання декларації з помилкою жодним чином не вплинув на числові значення складових митної вартості.

У пункті 2 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон Україна, затверджених наказом Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, визначено, що документами, які підтверджують право власності на транспортний засіб, є придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна транспортного засобу (ТЗ), його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ.

У даному випадку зовнішньоекономічний контракт між сторонами (фізичною особою та юридичною особою) не оформлявся, натомість продавцем Компанією «ASANTECHSP.Z.O.O.» видано покупцю рахунок-фактуру від 28 січня 2019 року №190128.1-AST/PPDD на ім`я ОСОБА_2 , що відповідає зазначеним вище вимогам та є належним документом у розумінні пункту 2 розділу І Правил.

Суду не надано обґрунтованих пояснень, з якою метою для з`ясування вартості бувшого у вжитку автомобіля декларанта зобов`язано надати прайс-лист виробника товару, який реалізує виключно нові автомобілі.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України визначено перелік витрат, понесених покупцем, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з тим, ні в повідомленні декларанту про надання додаткових документів від 07 лютого 2019 року, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах; які саме складові митної вартості не підтверджені документально.

Підтвердженням митної вартості товару є рахунок-фактура від 28 січня 2019 року №190128.1-AST/PPDD на суму 15000 євро, банківські платіжні документи про оплату за товар у безготівковій формі від 02 лютого 2019 року №441 та від 05 лютого 2019 року №518 на загальну суму 15000 євро з призначенням платежу «FV 190128.1-AST/PPDD; автомобіль BMW Х3; НОМЕР_1, від ОСОБА_10 »; експортна декларація країни відправника від 05 лютого 2019 року №19PL301010Е0090570, у якій вказано вартість товару 64386 злотих (PLN) - еквівалент 15000 євро. У звіті про оцінку транспортного засобу від 12 лютого 2019 року №259/19 вартість оцінюваного товару - легкового автомобіля BMW Х3, кузов № НОМЕР_1 - визначена на рівні 14986 євро, що фактично відповідає ціні придбання за рахунком-фактурою від 28 січня 2019 року №190128.1-AST/PPDD.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом Компанією «ASANTECHSP.Z.O.O.» товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відтак, з поданих для митного оформлення документів не вбачається, що позивач поніс (чи повинен понести) витрати, що можуть бути включені до митної вартості імпортованого товару, що визначені частиною десятою статті 58 МК України. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. Разом з тим, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Також варто зауважити, що одержувачем та власником товару у даному випадку є фізична особа. ОСОБА_4 , який в інтересах ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності здійснював поставку придбаного нею автомобіля через митний кордон України, 06 лютого 2019 року подав митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності (а.с.16).

Згідно з частиною першою статті 368 МК України умови та порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, врегульовані розділом XII МК України.

Відповідно до статті 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. При визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Наведене дає підстави для висновку про можливість самостійного визначення митницею митної вартості товару за даних умов на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

У листі на письмове повідомлення митниці від 07 лютого 2019 року про надання у 10-денний термін додаткових документів декларант наполягав на проведенні консультацій виключно у письмовій формі. Разом з тим, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб матеріли справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2019 року №UA205040/2019/000035/2, у ньому лише зазначено, але не доведено про неможливість застосування другого-п`ятого методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, вартісної основи для розрахунку в митного органу та декларанта. Водночас, доказів навмисного заниження позивачем вартості товару відповідачем суду не надано, як і доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, оформлених іншими митницями України, як цього вимагають митні процедури. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР: «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів... вартість - 25650 євро». При цьому тут є посилання на використання каталогу SCHWACKE NET (розрахунок від 12 лютого 2019 року №017957/29149319), однак такий на вимогу суду наданий не був, хоч для цього суд оголошував перерву у судовому засіданні.

Щодо можливості визначення відповідачем митної вартості за резервним методом на підставі електронного каталогу Schwacke, котрий ведеться німецькою мовою, то суд вважає за доцільне звернути увагу, що додатком 8 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року№1335/5/1159), визначено перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням, у якому є періодичний довідник «SuperSCHWACKE». - Eurotax, Швейцарія. Разом з тим, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин. Проте у даному випадку автотоварознавча експертиза чи експертне дослідження відповідачем не здійснювалася. Тому навіть якщо такий розрахунок і мав місце, то суду не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості у такий спосіб та за довільною методикою, без врахування технічного стану транспортного засобу (актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06 лютого 2019 року №UA205010/2019/213517 зафіксовано наявність пошкоджень та слідів експлуатації, сколи та подряпини лакофарбового покриття по всьому кузові, двигун в неробочому стані), що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару.

З огляду на викладене відповідач при здійсненні митного контролю мав діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті ним відповідних рішень.

Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2019 року №UA205040/2019/000035/2 обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 25650 євро внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом та неможливість використання як достовірної інформації, наданої декларантом при визначенні митної вартості імпортованого товару.

Оскільки відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару з урахуванням реального його стану відповідно до акта про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 06 лютого 2019 року №UA205010/2019/213517 та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, то суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 12 лютого 2019 року №UA205040/2019/000035/2 є необґрунтованим, не відповідає нормам митного законодавства. Відтак, безпідставно видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205040/2019/00536. Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не владного суб`єкта.

Отже, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1536,80 грн., що підтверджуються квитанціями від 21 лютого 2019 року №0.0..1, від 13 березня 2019 року №0.0..1, виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.2, 44, 48, 50).

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) до Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 39472698) про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці ДФС від 12 лютого 2019 року №UA205040/2019/000035/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Волинської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205040/2019/00536.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судові витрати у сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 07 травня 2019 року