Справа № 540/701/19
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/701/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про скасування постанови від 21.08.2018 року №ЗС2161/1148/АВ/П/ТД-ФС,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанову Головного управління Держпраці у Херсонській області від 21.08.2018 року №ХС2161/1148/АВ/П/ТД-ФС через неправомірні, незаконні і протиправні дії посадових осіб вчинені із посяганням на недоторканість приватного житла із застосуванням самоправства та незаконного використання методів і засобів використання методів і засобів оперативно-розшукової діяльності в інтересах охорони праці.

Ухвалою від 08.04.2019 року позовну заяву залишено без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення з частиною позовних вимог або вказати інші підстави для поновлення строку, а також для надання строку на подання до суду належним чином завірених документів, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, або клопотання про витребування таких доказів, складеного відповідно до вимог ст. 80 КАС України.

23.04.2019 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків разом з заявою про витребування доказів в новій редакції.

Таким чином, недолік позову щодо відсутності належним чином оформленого клопотання про витребування доказів слід вважати усунутим.

Стосовно іншого недоліку, який став підставою для залишення позовної заяви без руху, а саме: пропуску позивачем встановленого ст. 123 КАС України строку звернення до суду з позовною вимогою про скасування постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області від 21.08.2018 року №ХС2161/1148/АВ/П/ТД-ФС через неправомірні, незаконні і протиправні дії посадових осіб вчинені із посяганням на недоторканість приватного житла із застосуванням самоправства та незаконного використання методів і засобів використання методів і засобів оперативно-розшукової діяльності в інтересах охорони праці, суд зазначає наступне.

Так, 23.04.2019 року позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з означеною позовною вимогою в якій вказано, що ОСОБА_1 не мала фізичної можливості звернутися до суду з даним позовом раніше, оскільки зазнавала тривалих розладів здоров'я, посилалась на власну юридичну необізнаність. До заяви додала виписки із медичної карти амбулаторного хворого.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого клопотання позивача суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Частинами 1,2 ст. 122 КАС України, передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов. Початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 заявлено позовна вимога про скасування постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області від 21.08.2018 року №ХС2161/1148/АВ/П/ТД-ФС через неправомірні, незаконні і протиправні дії посадових осіб вчинені із посяганням на недоторканість приватного житла із застосуванням самоправства та незаконного використання методів і засобів використання методів і засобів оперативно-розшукової діяльності в інтересах охорони праці.

З отриманих копій матеріалів адміністративної справи №540/125/19 (конверту та супровідного листа про надіслання в адресу позивачки) вбачається, що позивачка дізналася про існування оскарженої нею постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС2161/1148/АВ/П/ТД-ФС - 28.08.2018 року, а з даним позовом до Херсонського окружного адміністративного суду вона звернулась, 04.04.2019 року.

Позивачка просить поновити пропущений нею строк звернення до суду, покликаючись на процес судового оскарження у справі №540/125/19, в рамках якого первинний позов ФОП ОСОБА_1 спочатку залишено без руху, а потім повернуто позивачці з підстав не усунення нею недоліків виявлених судом.

Окрім зазначеного, на думку ОСОБА_1, про відсутність можливості звернутися до суду раніше свідчать додані нею виписки з медичної карти амбулаторного хворого за періоди: з 23.08.2018 по 23.09.2018, з 24.09.2018 по 05.10.2018, з 08.10.2018 по 14.10.2018, з 15.10.2018 по 22.10.2018, з 23.10.2018 по 30.10.2018, з 01.11.2018 по 03.12.2018, з 04.12.2018 по 10.01.2019 з 01.03.2019 по 01.04.2019 року.

Суд вважає помилковими такі доводи позивача в силу того, що надані виписки з медичних карток свідчать лише про перебування позивачки на амбулаторному лікуванні, що само по собі не передбачає втрати хворою особою працездатності.

Належним доказом наявності в особи стану тимчасової непрацездатності є листок непрацездатності, виданий в передбаченому законом порядку.

Отже, сама по собі наявність захворювань позивачки не передбачає втрату нею фізичної можливості звернутися до суду з позовом про захист порушеного права.

Таким чином, можливе порушене право позивача існувало з 28.08.2018 року (дата отримання позивачкою оскарженої постанови). Натомість, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом 04.04.2019 року, тобто з пропуском, передбаченого законом шестимісячного строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не вказано жодної обставини, яка об'єктивно унеможливила б його звернення до суду за захистом своїх прав протягом строку у більше ніж сім місяців.

Відтак, вказана причина не може бути визнана судом поважною, оскільки не носить ознак об'єктивності та непереборності.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Тому, з наведених вище обґрунтувань, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду викладені позивачем в заяві від 23 квітня 2019 року та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 123 КАС України у вигляді повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу .

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про скасування постанови від 21.08.2018 року №ЗС2161/1148/АВ/П/ТД-ФС разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Ковбій О.В.