Справа № 160/8213/18
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року Справа № 160/8213/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представник позивача представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБМ-СТРОЙМОНТАЖ» (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просило, з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог:
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 31.05.2018 року:
- № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5 902 626,50 грн., з яких 5 045 302,00 грн. - основний платіж, 857 324,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
- № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених і Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 6 416 553,75 грн., з яких 5 133 243,00 грн. - основний платіж, 1 283 310,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
- № НОМЕР_3, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 111 355,00 грн.
- № НОМЕР_4, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість 327950,00 грн., застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 0,00 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що контролюючим органом протиправно та необґрунтовано прийняті оскаржувані рішення. Зазначає, що в ході проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБМ-СТРОЙМОНТАЖ» контролюючому органу надано всі необхідні документи для підтвердження дотримання вимог Податкового кодексу України при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість та витрат з податку на прибуток із контрагентами-постачальниками за періоди, що перевірялись.
На час здійснення спірних господарських операцій Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБМ-СТРОЙМОНТАЖ», як і його контрагенти були зареєстровані в установленому законом порядку як суб'єкти господарювання та платники податку.
Ухвалою суду від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
10.12.2018 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що надані позивачем первинні документи, видані від імені контрагента та докази перерахування грошових коштів не можуть самі по собі підтверджувати реальність виконання господарських угод, оскільки за інформацією податкового органу вказані в Акті перевірки суб'єкти господарювання не виконували та об'єктивно не мали можливості надати на адресу позивача обумовленого у господарських договорах послуг. На думку відповідача, посилання на те, що виконання укладених договорів підряду підтверджується наданими первинними документами, не підтверджує реальне виконання кожного договору, акти виконаних робіт, підписані сторонами, не відображають змісту господарських операцій.
18.01.2019 року відповідач надав суду письмові пояснення, в яких зазначено, що в актах наданих послуг, підписаних позивачем з контрагентами, не зазначено зміст та обсяг господарських операцій, а у видах діяльності контрагентів відсутні роботи по обробленню металів.
12.02.2019 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в адміністративному позові, та зазначено, що договорами підряду було узгоджено усі істотні умови, обов»язкові для цих договорів відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
12.02.2019 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив та пояснення, що містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Перевіркою встановленні такі порушення ТОВ «ТБМ-СТРОЙМОНТАЖ»:
1. п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1,п. 135.2 ст.135, п.138.1, п.138.2, п.138.4 ст.138,пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5 045 301,00 грн., у тому числі 2014 рік 1 222 369,00 грн., за 2015 рік в сумі 1 616 004,00 грн., за 2 квартал 2016 року в сумі 55 935,00грн., за 4 квартал 2016 року в сумі 1 686 609,00 грн. за 1 квартал 2017р. в сумі 520320,00 грн., зменшене відємне значення обєкту оподаткування у 2015 році на суму 754 981,00 грн., за 2016 рік в сумі 2 729 409,00 грн., за 1 кв.2017 року в сумі 2 111 355,00 грн., зменшено відємне значення обєкту оподаткування у 2015 році на суму 754 981,00 грн, за 2016 року в сумі 2 729 409,00 грн., за 1кв. 2017 року в сумі 2 11 355,00 грн.;
- податкове повідомлення рішення від 31.05.2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5 902 626,50 грн., з яких 5 045 302,00 грн. - основний платіж, 857 324,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції;
- податкове повідомлення рішення від 31.05.2018 року № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених і Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 6 416 553,75 грн., з яких 5 133 243,00 грн. - основний платіж, 1 283 310,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
- податкове повідомлення рішення від 31.05.2018 року № НОМЕР_3, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 111 355,00 грн.
- податкове повідомлення рішення від 31.05.2018 року № НОМЕР_4, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість 327950,00 грн., застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 0,00 грн.
Правомірність винесених ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкових повідомлень-рішень, з урахуванням результатів їх оскарження, є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Як встановлено судом, позивачем укладено договори по наданню послуг із ТОВ «АРЕНДАТЕХ», ТОВ «МВМ КОМПАНІ», ТОВ «ФЛОРІНГ ТОРГ», ТОВ «ФАРМКОНСАЛТ», ТОВ «ПРОГРЕС ОСОБА_5», ТОВ «ЕЛАЙЗ ПРОМ», ТОВ «СТАРТ БІЛД», ТОВ «ПЛЕЙТ», ТОВ «ТРЕЙДПРОМІНВЕСТ», ТОВ «НАУТИЛТРЕЙД», ТОВ «ВІЛЬНЮС КОМПАНІ», ТОВ «ЛЕГАЛ ОСОБА_6» .
Взаємовідносини позивача з ТОВ «АРЕНДАТЕХ» відбувались на підставі договору №02/05/2014 від 05.05.2014 року, відповідно до умов якого орендодавець надає орендарю транспортні послуги та первісне обладнання для використання на будівельних роботах, перелік та вартість яких вказується в Специфікаціях, які є невід»ємною частино договору.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: акти надання послуг №178 від 31.05.2014 року, №208 від 30.06.2014 року, № 244 від 31.07.2014 року, №244 від 31.08.2014 року, №286 від 30.09.2014 року, №№303,304 від 31.10.2014 року, №№331,337 від 30.11.2014 року, №№356, 359 від 31.12.2014 року, №13 від 28.02.2015 року, №17 від 31.03.2015, №25 від 30.04.2015 року, №29 від 31.05.2015 року, податкові накладні №39 від 31.05.2014 року, №35 від 30.06.2014 року, №37 від 31.07.2014 року, №19 від 31.08.2014 року, №19 від 30.09.2014 року, №№17,19 від 31.10.2014 року, №№31,33 від 30.11.2014 року, № 10 від 28.02.2015 року, №7 від 30.04.2015 року. №2 від 31.05.2015 року, платіжні доручення;
Взаємовідносини позивача з ТОВ «АРЕНДАТЕХ» відбувались на підставі договору №01/08/2014 від 01.08.2014 року, відповідно до умов якого Поставальник зобов»язаний поставити покупцю товар, перелік та вартість якого вказано в Спеціфікаціях, які є невід»ємною частиною договору.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: видаткові накладні №226 від 31.08.2014 року, № 10 від 28.02.2015 року, №16 від 31.08.2016, податкові накладні № 23 від 31.08.2014 року, № 2 від 28.02.2015, платіжні доручення.
Взаємовідносини з ТОВ «МВМ КОМПАНІ» відбувались на підставі ОСОБА_7 № 01/12/2016 від 01.02.2016 року, відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, порізки металоконструкцій, транспортні послуги по перевезенню металобрухту, обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №01/12/2016 від 01.12.2016 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-1226/05, ОУ-1226/06 від 26.12.2016 року, податкові накладні №№ 50,51 від 26.12.2016 року, договір про відступлення права вимоги від 22.02.2017 року № 22/02/2017 з ТОВ «МІЛДРЕТ ЛТД» та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ФЛОРІНГ ТОРГ» відбувались на підставі договору № 30/11 від 30.11.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту, обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №30/11 від 30.11.2016 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-1222/06, ОУ-1222/07, ОУ-1222/08, ОУ-1222/09, ОУ-1222/10, ОУ-1222/11 від 22.12.2016 року, податкові накладні №№ 274,280, 282,2856,287,288 від 22.12.2016 року та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ФАРМКОНСАЛТ» відбувались на підставі договору № 23/02/17 від 23.02.2017 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту, обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №23/02/17 від 23.02.2017 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-0331/08, ОУ-0331/09, ОУ-0331/10, ОУ-0331/11 від 31.03.2017 року, податкові накладні №№ 230,231,232,233 від 31.03.2017 року та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ПРОГРЕС ОСОБА_5» відбувались на підставі договору №28/08/15 від 28.08.2015 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту, обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №28/08/15 від 28.08.2015 року, Акт виконаних послуг №№ ОУ-0930/47 від 30.09.2015 року, податкова накладна №88 від 30.09.2015 та платіжне доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ЕЛАЙЗ ПРОМ» відбувались на підставі договору №30/09 від 30.09.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту, обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №30/09 від 30.09.2016 року, Акти виконаних послуг № 68 від 2.10.2016 року №№ 2311006,2311007 від 23.11.2016 року, податкові накладні №2410002 від 24.10.2016 року, №№ 2311006,2311007 від 23.11.2016 року та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «СТАРТ БІЛД» відбувались на підставі договору №31/10/16 від 31.10.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №31/10/16 від 31.10.2016 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-1130/06, ОУ-1130/07, ОУ-1130/11 від 30.11.2016 року, податкові накладні №№14,12,18 від 30.11.2016 року, договір про відступлення права вимоги від 22.02.2017 року № 22/02/2017 з ТОВ «МІЛДРЕТ ЛТД» та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ«ПЛЕЙТ» відбувались по договору №1/11/16 від 01.11.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №1/11/16 від 01.11.2016 року, Акти виконаних послуг, податкові накладні та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ТРЕЙДПРОМІНВЕСТ» відбувались на підставі договору №28/08/15 від 28.08.2015 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №28/08/15 від 28.08.2015 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-1217/02, ОУ-1217/01 від 17.12.2015 року, №№ ОУ-1221/01, ОУ-1221/02, ОУ-1221/03, ОУ-1221/04, ОУ-1221/05, ОУ-1221/06, ОУ-1221/07, ОУ-1221/08 від 21.12.2015 року, №№ ОУ-1228/05, ОУ-1221/04 від 28.12.2015 року, №ОУ-1023/01 від 23.10.2015 року, податкові накладні №№5,6 від 17.12.2015 року, №№ 7,9,10,11,12,13,14,15 від 21.12.2015 року, №№ 40,41 від 28.12.2015 року, № 40 від 23.20.2015 року та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «НАУТИЛТРЕЙД» відбувались на підставі договору №27/10 від 27.10.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає замовнику в суборенду обладнання, вказане в Специфікації, що є неваід»ємною частино договору, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №27/10 від 27.10.2016 року, Акт виконаних послуг № 59 від 15.12.2016 року, податкова накладна №59 від 15.12.2016 року, та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ВІЛЬНЮС КОМПАНІ» відбувались на підставі договору №В0109/2 від 01.08.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець зобов»язаний своїми силами виконати демонтаж металоконструкцій на об»єкті замовника, який зобов»язується прийняти роботи та оплатити їх вартість.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №28/08/15 від 28.08.2015 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-0831115 від 31.08.2016 року, податкова накладна №242 від 31.08.2016 року та платіжні доручення.
Взаємовідносини позивача з ТОВ «ЛЕГАЛ ОСОБА_6» відбувались на підставі договору №03/10/16 від 03.10.2016 року, відповідно до умов якого відповідно до умов якого виконавець надає послуги по обробленню металлу, навантаження, розвантаження, перероблення металобрухту обсяг та вартість яких визначається Актом прийому-передачі наданих послуг, замовник зобов»язується оплатити надані послуги.
На підтвердження реальності виконання умов ОСОБА_7 до перевірки було надано: договір №03/10/16 від 03.10.2016 року, Акти виконаних послуг №№ ОУ-1031/30, ОУ-1031/34 від 31.10.2016 року, податкова накладна №64 від 31.10.2016 року та платіжні доручення.
На підтвердження правомірності формування податкового кредиту позивачем в матеріали справи надано належним чином оформлені податкові накладні по операціям з вказаними контрагентами за період з 2014 по 2017 роки. Розрахунки проводились з контрагентами в безготівковій формі.
Як додатковими докази подальшого використання по господарському ланцюгу придбаних товарно-матеріальних цінностей (металобрухту) за досліджуваними договорами позивачем було надано: договори з виконання послуг, акти надання послуг, акти на використані матеріали, конструкції, запасні частини та деталі (отримані за договорами товарно-матеріальні цінності), рахунки на оплату, укладені між позивачем, як виконавцем, та підприємствами-замовниками за період з 2014 по 2017 року, а саме по :договору підряду № 14-0824-02 від 29.04.2014р. з додатками на 22 арк.; ОСОБА_7 підряду №2762 від 16.07.2014р., ОСОБА_7 підряду №2014/д/УКС/849 від 26.05.2014р., ОСОБА_7 №4505 від 27.11.2013р., ОСОБА_7 підряду №2240 від 19.06.2014р., ОСОБА_7 підряду №2265 від 13.06.2014р., ОСОБА_7 підряду №2235 від 19.06.2014р. , ОСОБА_7 підряду №2762 від 16.07.2014р., ОСОБА_7 №2458 від 20.06.2014р., ОСОБА_7 підряду №3040 від 10.07.2015р., ОСОБА_7 підряду №2015/д/УКС/1660 від 24.12.2015р., ОСОБА_7 підряду №3540 від 14.09.2015р. , ОСОБА_7 підряду №4215 від 22.12.2015р., ОСОБА_7 підряду №1945 від 15.04.2015р., ОСОБА_7 підряду №3075 від 10.07.2015р., ОСОБА_7 підряду №2670 від 13.07.2015р., ОСОБА_7 підряду №2352 від 20.05.2015р., ОСОБА_7 підряду №2520 від 04.06.2015р., ОСОБА_7 підряду №3280 від 29.07.2015р., ОСОБА_7 підряду №3740 від 10.11.2014р., ОСОБА_7 підряду №2016/д/УКС/1214 від 28.09.2016р., ОСОБА_7 №2122 від 10.10.2016р., ОСОБА_7 підряду №257/16 від 07.04.2016р., ОСОБА_7 підряду №570 від 27.02.2017р., ОСОБА_7 підряду №540 від 24.02.2017р., ОСОБА_7 підряду №548 від 24.02.2017р., ОСОБА_7 підряду №554 від 24.02.2017р. ОСОБА_7 №20/2016/2724 від 02.09.2016р., ОСОБА_7 підряду №2935 від 18.10.2016р., ОСОБА_7 підряду №2655 від 15.09.2016р., ОСОБА_7 підряду №1485 від 18.05.2016р., ОСОБА_7 підряду №1210 від 18.04.2016р., ОСОБА_7 №20/2016/2233 від 01.08.2016р., акти надання послуг та видаткові накладні з 2014р. по 2017р.
В акті перевірки підтверджено відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку та оплату за товари та полуги.
Висновки податкового органу по операціях з вказаним контрагентами ґрунтуються на таких висновках - відповідно до наявної інформації в АІС „Податковий блок" перевіркою встановлено податкову інформацію по ТОВ «АРЕНДАТЕХ», ТОВ «МВМ КОМПАНІ», ТОВ «ФЛОРІНГ ТОРГ», ТОВ «ФАРМКОНСАЛТ», ТОВ «ПРОГРЕС ОСОБА_5», ТОВ «ЕЛАЙЗ ПРОМ», ТОВ «СТАРТ БІЛД», ТОВ «ПЛЕЙТ», ТОВ «ТРЕЙДПРОМІНВЕСТ», ТОВ «НАУТИЛТРЕЙД», ТОВ «ВІЛЬНЮС КОМПАНІ», ТОВ «ЛЕГАЛ ОСОБА_6»: вбачається невідповідність придбаного та реалізованого товару, що свідчить про обрив ланцюга постачання товару; відсутність первинних документів; неможливо встановити рух коштів за придбані та реалізовані товари та взагалі факт здійснення розрахунків між підприємством та контрагентами, наявність незначних трудових ресурсів у постачальника, основних фондів, виробничих активів, засобів для транспортування, навантаження та розвантаження, вказаних товарів згідно таких даних підприємство не придбавало, наявність кримінальних проваджень.
Дослідивши акт перевірки та надані до суду первинні документи, суд приходить до висновку, що викладені в ньому обставини порушень позивачем податкового законодавства сформовані не на підставі аналізу первинної документації, зауважень до змісту та оформлення документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, а на підставі аналізу зібраної податкової інформації або неможливості звірки контрагентів позивача. Однак, така інформація та акти не є підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Суд наголошує на недопустимості такого підходу податкового органу до оцінки правомірності формування позивачем податкового кредиту, тому що підприємство не може автоматично бути правопорушником на тій лише підставі, що його контрагентів не вдалось перевірити, або ними були допущені порушення.
При цьому, суд звертає увагу, що отримання податковим органом податкової інформації, у яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись тощо, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону. Зібрана податкова інформація щодо контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.
Крім того, надані позивачем ОСОБА_7 підряду з Замовниками, як докази подальшого використання по господарському ланцюгу придбаних товарно-матеріальних цінностей (металобрухту) за досліджуваними договорами за період з 2014 по 2017 роки та реальність здійснення цих господарських операцій відповідачем не оспорюється
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, що стосуються господарських операцій з контрагентом позивача суд надає перевагу належним письмовим доказам, а саме документам первинного бухгалтерського обліку.
Приписами п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно з пункту 198.1, статті 198 ПК України - право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до пункту 198.3, статті 198 ПК України - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних фондів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Згідно з п. 198.2, ст. 198 ПК України - датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до пункту 198.6, статті 198 ПК України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 Кодексу
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України встановлено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Держбюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.
Згідно з пунктом 200.2 статті 200 ПК України - при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з цим пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені розділом V Податкового кодексу, а при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з цим розділом.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п.1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Первинні документи фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному місяці, в якому вони були здійснені.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів у разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їхньому оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Судом були досліджені первинні документи, на підставі яких формується бухгалтерський та податковий облік, які були складені на підставі договорів із зазначеними вище контрагентами-постачальниками позивача, та встановлено, що вказані господарські операції пов'язані з господарською діяльністю позивача, а первинні документи складені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому, суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки стосовно виконання умов досліджуваних договорів, неправомірними, оскільки правомірність формування податкового кредиту по вказаному контрагенту підтверджується долученими до матеріалів справи первинними документами.
При цьому, суд зазначає, що в акті не міститься висновків стосовно невідповідності наданих для перевірки бухгалтерських документів, зокрема податкових накладних, видаткових накладних, інших первинних документів, вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», отже податкові накладні відповідають вимогам, визначеним п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
На думку суду, надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують на реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства.
Так, рух активів при здійсненні вище вказаних операцій підтверджується документами про оплату, видатковими накладними, укладеними договорами, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та були досліджені судом.
Вищезазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач в повному обсязі виконував вимоги Податкового кодексу України та правомірно формував показники податкового кредиту по взаємовідносинам з вищенаведеним контрагентом в розрізі укладеного договору постачання №115 від 15.09.2016 року.
Також, відповідач не наводить в акті обставини, які б вказували на безтоварність операцій.
Висновки податкового органу ґрунтуються лише на даних інформаційних систем, а не аналізу суті та наслідках господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що може бути безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 31.05.2018 року № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 5 902 626,50 грн., з яких 5 045 302,00 грн. основний платіж, 857 324,50 грн. штрафні (фінансові) санкції.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 31.05.2018 року № НОМЕР_2, яким збільшено суму грошового зобовязання по податку на додану вартість із вироблених і Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 6 416 553,75 грн., з яких 5 133 243,00 грн. основний платіж, 1 283 310,75 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 31.05.2018 року № НОМЕР_3, яким зменшено суму відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 111 355,00 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 31.05.2018 року № НОМЕР_4, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість 327950,00 грн., застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 0,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТБМ-СТРОЙМОНТАЖ судовий збір у розмірі 221 377,28 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 15 квітня 2019 року.
Суддя ОСОБА_1