Справа № 620/442/19
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Чернігів Справа № 620/442/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.12.2018 №6, від 04.12.2018 №6, від 04.12.2018 №6 та від 04.12.2018 №6.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до договору оренди від 01.04.2015 строк дії оренди приватного магазину закінчився 01.04.2018. Вказаний договір ні однією зі сторін не продовжувався і на даний час позивач не провадить будь-яку підприємницьку діяльність. Крім того, у трудових відносинах з гр. ОСОБА_2, яка зазначена в Акті перевірки як особа, в присутності якої вона проводилась, позивач не перебуває. Також, перевірка проведена без його присутності.

Ухвалою від 11.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

Відповідача у встановлений судом строк надав відзив позов, в якому з вимогами не погодився та вказав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є таким, що відповідають нормам законодавства. Просив відмовити ФОП ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Працівниками Головного управління ДФС у Чернігівській області на підставі наказу від 21.11.2018 №2184 та направлень на перевірку від 21.11.2018 №2605, №2606, 22.11.2018 була проведена фактична перевірка господарського об'єкта (кафе), право користування яким належить ФОП ОСОБА_3 згідно договору оренди від 01.04.2015, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового догвоору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Перевірка проводилась в присутності ОСОБА_2, яка працює у позивача та яка на момент початку перевірки була ознайомлена з направленнями на проведення перевірки та якій вручено наказ, про що свідчить підпис зазначеної особи в направленнях.

Перевіркою було встановлено порушення: п.1, п.2, ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме проведення розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) та видачі розрахункового документу (чеку) при реалізації горілчаних напоїв; ч.14 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95 "Про державне врегулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами та доповненнями), а саме встановлено факт реалізації алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії; ч.37 п.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95 "Про державне врегулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами та доповненнями), а саме встановлено факт зберігання роздрібної партії алкогольних напоїв в місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру.

За результатами перевірки винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які позивач вважає протиправними, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Як встановлено ст.80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Відповідно, посилання позивача на те, що перевірка проведена без його присутності та попередження на увагу не заслуговують.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка проведена у присутності ОСОБА_2, яка працює у позивача та яка на момент початку перевірки була ознайомлена з направленнями на проведення перевірки та якій вручено наказ, про що свідчить підпис зазначеної особи в направленнях та її поясненнях, які додані до Акту перевірки. А тому посилання позивача на те, що зазначена особа не перебуває з ним у трудових відносинах також на увагу не заслуговують.

Під час проведення перевірки у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в кафе "Оленка" розташованого за адресою АДРЕСА_1. Також встановлено реалізацію однієї пляшки горілки "Хортиця класична" ємністю 0,2 літри за ціною 43 грн, що підтверджується товарним чеком б/н від 22.11.2018 та поясненнями ОСОБА_2, яка виписала зазначений чек. Крім цього, при проведенні перевірки встановлено не проведення обліку/порушення порядку обліку встановленого законодавством, товарних записів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не відображені в обліку товарних записів. Також під час перевірки не надано прибуткові та товарно-транспортні накладні на алкогольні напої.

Так, згідно ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

При цьому, суд зазначає, що згідно ч.14 та ч.37 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95 "Про державне врегулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (зі змінами та доповненнями) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Так, згідно п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 №265/95 "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання вперше у розмірі 1 гривні.

Відповідно до ст.20 цього Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

В свою чергу, у відповідності до абз.5 та абз.12 ч.2 ст.17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95 "Про державне врегулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень, у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Суд констатує, що з огляду на встановлені в ході перевірки порушення та зазначені вище норми чинного законодавства, відповідач правомірно виніс оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому вони скасуванню не підлягають.

Щодо посилань позивача на ту обставину, що відповідно до договору оренди від 01.04.2015 строк дії оренди приватного магазину закінчився 01.04.2018 та вказаний договір ні однією зі сторін не продовжувався і на даний час позивач не провадить будь-яку підприємницьку діяльність, суд наголошує, що відповідно до п.6.5 договору дачі в оренду основних засобів від 01.04.2015 у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору після закінчення строку протягом одного місяця він вважається продовженим на той самій строк і на тих умовах, що були передбачені договором. Крім того, відповідно до п.2.3 та п.2.4 договору передача основних засобів в оперативну оренду та його повернення здійснюється за вартістю, вказаною у акті прийняття-передачі основних засобів. Основні засоби вважаються повернутими орендодавцю з часу підписання сторонами акта прийняття-передачі про фактичне повернення майна. Однак, відповідного акта прийняття-передачі позивачем не надано.

Тобто, підстави вважати вказаний договір таким, що закінчив термін своєї дії у суду відсутні. Доказів на спростування вказаної обставину суду не надано. Крім того, здійснення підприємницької діяльності позивачем за адресою орендованого приміщення опосередковано підтверджується поясненнями ОСОБА_2, яка вказала, що працює на ФОП ОСОБА_1 та наданим товарним чеком від 22.11.2018 про відпуск товару: чай чорний, водка, підписаним ОСОБА_2 від імені ФОП ОСОБА_1.

Так, згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу вказаних вище положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем повністю доведено правомірність своїх дій, а позивачем жодних доказів на спростування обставин, на які посилається відповідач а Акті перевірки, не надано.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1).

Відповідач - Головне управління ДФС у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, 14000, ).

Повне рішення суду складено 07.05.2019.

Суддя Л.О. Житняк