Справа № 1340/5884/18
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5884/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Шавель М.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_2

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львовів режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)" про визнання протиправними дій, скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 (утримується у Львівській установі виконання покарань №19, вул. Городоцька, 20, м. Львів, 79007) звернувся до суду з позовом до Державної установи Львівська установа виконання покарань (№19) (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20), у якому просить суд визнати протиправними дії субєкта владних повноважень, визнати протиправною та скасувати постанову № 428 начальника Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)" ОСОБА_5 від 03.11.2018 року про оголошення догани ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою суду від 10.12.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року з питань проведення судового засідання в режимі відео конференції задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Протокольною ухвалою суду від 19.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова кримінальному провадженні № 00000197 відносно ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_9, з червня 2017 року ОСОБА_1, утримується під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19». На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова у даному кримінальному провадженні від 11 липня 2017 року про вжиття до обвинуваченого ОСОБА_1 під час його утримання в УВП №19 заходів забезпечення безпеки у виді окремого тримання протягом всього часу перебування під вартою у УВП №19, ОСОБА_1 утримується в камері №82. Вказує, що під час проведення вибіркового обшуку, в камері № 82 у якій утримується ОСОБА_1, жодних заборонених предметів виявлено не було та не вилучалось. Проте, 02.11.2018 року ОСОБА_1 ознайомлено з рапортом від 24.10.2018року у відповідності до якого начальником відділу СПС ВСВПР ОСОБА_10 24.10.2018 року в камері №82 у якій утримується ОСОБА_1 проведено вибірковий обшук, в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки « Іphonе» модель А1429 білого кольору. 07.11.2018 року начальником ЛУВП№19 ОСОБА_5 винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, у відповідності до якої його притягнено до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану. Зазначає, що така постанова є незаконною та безпідставною, оскільки вибірковий обшук не передбачений вимогами чинного законодавства, а також звертає увагу, що безпосередньо після проведення обшуку процесуальний документ, яким підтверджувалось виявлення та вилучення у ОСОБА_1 мобільного телефону не складався.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду пояснення щодо позову. Зазначає, що обшук в камері, де утримується ОСОБА_1, проводився начальником відділення СПС ВСВПР ОСОБА_10, старшим оперуповноваженим капітаном ОСОБА_11 та старшим інспектором відділу режиму та охорони майором ОСОБА_12, про що свідчить акт вилучення та висновок розслідування по факту вилучення заборонених предметів. Згідно з Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.03.2013 за № 460/5, про виявлене порушення вимог режиму посадовою особою СІЗО складається вмотивований рапорт, який подається на розгляд адміністрації СІЗО. Облік таких рапортів здійснюється у журналі обліку рапортів про порушення увязненими і засудженими встановленого режиму тримання, що зберігається у черговій частині СІЗО. Те, що складення рапорту начальником відділення СПС ВСВПР ОСОБА_10 мало місце саме 24.10.2018 року підтверджується відміткою на рапорті із зазначенням вх.№428 в журналі обліку рапортів. Таким чином вказує, що постанови начальника ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» за № 428 від 03.11.2018 року обгрунтованою, законною, прийнятою в межах повноважень, наданих начальнику установи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в поясненнях, просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_4 утримується під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Згідно з актом від 24.10.2018 року начальником відділення СПС ВСВПР ОСОБА_10, старшим оперуповноваженим капітаном ОСОБА_11 та старшим інспектором відділу режиму та охорони майором ОСОБА_12 проведено обшук (огляд) згідно з затвердженим графіком (позаплановим) камери № 82 ОСОБА_1 з метою виявлення заборонених для використання увязненими (засудженими) речей, предметів, приготувань до вчинення злочинів, в результаті проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Іphonе» модель А1429 білого кольору imei відсутній.

Відповідно до протоколу вилучення начальника відділення СПС ВСВПР старшого лейтенанта ОСОБА_10 від 24.10.2018 року №2/108 під час проведення обшуку (огляду) увязненого ОСОБА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Іphonе» модель А1429 білого кольору imei відсутній.

Як встановлено в рапорті від 24.10.2018 року начальника відділення СПС ВСВПР старшого лейтенанта ОСОБА_10, 24.10.2018 року у камері № 82, де утримається увязнений ОСОБА_1 від час проведення вибіркового обшуку виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Іphonе» модель А1429 білого кольору imei відсутній.

Відповідно до письмових пояснень позивача від 02.11.2018 року начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» під час обшуку 24.10.2018 року у камері нічого не виявлено та протокол вилучення не складався.

Відповідно до висновку по факту вилучення заборонених предметів від 03.11.2018 року оперуповноваженим оперативного відділу Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_13 розглянуто матеріали по факту виявлення та вилучення 24.10.2018 року в увязненого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 за пп.1.5 ч. 2 ст. 115 КК України мобільного телефону марки «Іphonе» модель А1429 білого кольору imei відсутній, рекомендовано увязненого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 за порушення режиму утримання притягнути до дисциплінарної відповідальності.

03.11.2018 року начальником державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)" ОСОБА_5 керуючись ст.. 15 Закону України «Про попереднє увязнення, п.6 розділу 8 наказу Міністерства юстиції України№469/5 від 18.03.2013 року, винесено постанову № 428 про оголошення догани ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов'язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Наведене свідчить, що вказаною нормою передбачено розгляд клопотань, подань та вирішення інших питань, пов'язаних із виконанням вироку, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до ч. 7 ст. 135 КВК України, рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду.

Відповідно до п. 13.1 ч. 2 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати зокрема питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Позивач оскаржує постанову № 428 начальника Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)" ОСОБА_5 від 03.11.2018 року про оголошення догани ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 9 ст. 539 КПК України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Частиною першої статті 20 КАС України визначено чотири конкретні категорії справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першої цієї статті.

Таким чином, оскільки ч. 1 ст. 20 КАС України визначено конкретний перелік справ, предметна підсудність яких відноситься до місцевих судів як адміністративних судів, то відповідно окружним адміністративним судам підсудні усі інші справи.

Таким чином, даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України від 30.03.1993 № 3352 "Про попереднє ув'язнення" особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов'язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім'я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув'язнення. Вилучені у них при доставленні в місця попереднього ув'язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув'язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув'язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою. Обшук співробітника кадрового складу розвідувального органу України, взятого під варту, та огляд його речей здійснюються тільки в присутності офіційних представників цього органу.

Відповідно до ст.15 Закону України від 30.03.1993 № 3352 "Про попереднє ув'язнення" до осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув'язнення може застосовувати такі заходи стягнення: попередження або догану; позачергове залучення до прибирання приміщення.

Застосовувані до взятих під варту заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини. Не допускається застосування заходів, що навмисно завдають особам, яких тримають під вартою, фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Стягнення може бути накладено у строк, що не перевищує десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у звязку з проступком проводилась перевірка, то з дня її завершення, але не пізніш як через шість місяців з дня вчинення проступку.

Згідно з п. 1 розділу VIII Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 17.03.2015 року №21/5-ДСК, з метою виявлення та вилучення заборонених речей та предметів проводиться обшук камер, приміщень та території СІЗО, а також обшуки увязнених (засуджених).

У СІЗО проводяться такі види обшуків:

особистий обшук;

обшук камер, де тримаються або працюють ув'язнені (засуджені), інших приміщень та території СІЗО;

обшук (огляд) транспортних засобів.

Обшуки поділяються на:

повний обшук - ретельний огляд тіла ув язненого (засудженого), його одягу, взуття та речей з повним роздяганням;

неповний обшук - огляд та прощупування одягу, взуття увязненого (засудженого) без його роздягання;

плановий обшук - обшук камер, приміщень та території СІЗО, передбачений добовим наказом, а також графіком проведення обшуків;

позаплановий обшук - проводиться за рішенням начальника СІЗО або його першогозастугіника (заступника з режиму і охорони), а такояцза наявності, інформації про зберігання заборонених предметів,| підготовка до вчинення злочинів та правопорушень;

контрольний обшук - проводиться з метою здійснення контролю за проведенням усіх видів обшуків та їх якістю, в день їх проведения;

загальний обшук - одночасний обшук усіх камер, інших приміщень, території СІЗО, а також увязнених (засуджених),

обєктовий (зональний) обшук - проводиться вибірковим методом по обєктах (група камер, приміщень, ділянки території СІЗО).

Згідно п.4.2 Розділу 1 "Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - Правила), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013 № 460/5 "Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України" (далі - Правила) ув'язненим і засудженим увязнені і засуджені зобовязані: додержуватися розпорядку дня, встановленого в СІЗО, і виконувати законні вимоги адміністрації СІЗО. Не здійснювати умисних дій, що загрожують життю і здоровю інших осіб, а також принижують їх гідність; дотримуватися санітарно-гігієнічних правил, мати охайний зовнішній вигляд, постійно підтримувати чистоту в камері. Після підйому заправляти свої ліжка за єдиним зразком, встановленим адміністрацією СІЗО, і здійснювати вологе прибирання приміщення; бути ввічливими між собою, а також з персоналом СІЗО, вставати з ліжок, шикуватися в шеренгу та вітатися при вході в камеру персоналу СІЗО; не вступати в суперечки з персоналом СІЗО, не принижувати його гідність, не протидіяти виконанню ним своїх обовязків. На вимогу персоналу СІЗО повідомляти своє прізвище, імя та по батькові, давати письмові пояснення; дотримуватися тиші, встановлених правил поведінки і чистоти у дворах для прогулянок; під час пересування за межами камери в приміщеннях і по території СІЗО тримати руки за спиною; дбайливо ставитися до інвентарю, обладнання та іншого майна СІЗО, дотримуватися правил пожежної безпеки; за призначенням персоналу СІЗО чергувати в камері.

Пунктом 4.3. Розділу 1 Правил ув'язненим і засудженим, увязнені і засуджені забороняється: порушувати правила поведінки та правила тримання під вартою; без дозволу персоналу СІЗО виходити з камер та інших приміщень режимних корпусів; порушувати лінію охорони та встановлені межі СІЗО; чинити опір законним діям персоналу СІЗО, перешкоджати виконанню ним своїх службових обовязків, підбурювати до цього інших увязнених і засуджених; вступати в суперечки та встановлювати неслужбові стосунки з персоналом СІЗО, а також особами, які їх відвідують; здійснювати передачу будь-яких предметів, вести не визначене законодавством листування, а також перегукуватися і перестукуватися з особами, які перебувають в інших камерах, а під час прогулянки - з особами, які перебувають у сусідніх дворах; викидати будь-які предмети з вікон, знаходитися на підвіконні, закривати наглядові вічка у дверях і стінах камер; порушувати цілісність підлоги, стелі, стін, дверей, решіток, робити на них будь-які написи і помітки, псувати книги та інші предмети і речі, що видаються для користування у СІЗО, а також наклеювати, вивішувати будь-що на стіни, вікна і камерний інвентар; завішувати і міняти без дозволу персоналу СІЗО спальні місця; тримати та розводити тварин; користуватися будь-якими саморобними електроприладами, без дозволу персоналу СІЗО проводити ремонт сантехніки та освітлення в камері; виготовляти, зберігати і користуватися предметами й речами, забороненими для передачі увязненим і засудженим, а також для користування та зберігання при собі; виготовляти, зберігати, розповсюджувати та вживати алкогольні напої, а також наркотичні, психотропні й інші заборонені до вживання речовини; грати в карти, а також інші азартні ігри з метою матеріальної вигоди, а також організовувати їх; продавати, дарувати, обмінювати, віддавати речі та інші предмети, які є в особистому користуванні, а також відбирати речі та предмети в інших осіб; заподіювати собі тілесні ушкодження, у тому числі за допомогою іншої особи, а також завдавати умисної шкоди своєму здоровю; порушувати встановлений порядок проведення побачень, відправлення листів, скарг і заяв; курити під час проходження коридорами та територією СІЗО; вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська; наносити собі або іншим особам, які перебувають у СІЗО, татуювання та заподіювати членоушкодження.

Перелік продуктів харчування, предметів першої необхідності, інших речей та предметів, які забороняється передавати ув'язненим і засудженим, а також користуватися та зберігати при собі наведений в п.4.5 розділу 1 Правил, де серед іншого вказано радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, комунікатори, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв'язку, пейджери, роутери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади та гарнітура до них.

Згідно з п. 6.5 Правил, за фактом вилучення в увязнених заборонених речей та предметів за рішенням адміністрації СІЗО у десятиденний строк проводиться службове розслідування.

Відповідно до положень п. 7.2 розділу 7 Правил, злісним порушником режиму тримання є увязнений або засуджений, який не виконує законних вимог персоналу СІЗО, вживає спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманливі засоби, виготовляє, зберігає, купує, розповсюджує заборонені предмети, бере участь у настільних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди, вчинив дрібне хуліганство, систематично ухиляється від лікування захворювання, що становить небезпеку для здоровя інших осіб, а також вчинив протягом року більше трьох порушень режиму тримання, на які за постановою начальника СІЗО чи особи, яка виконує його обов'язки, були накладені стягнення, що достроково не зняті або не погашені відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, законодавством передбачено проведення позапланового обшуку камери, де перебуває увязнений. Відтак, суд не бере до уваги твердження позивача, про те, що такий вид обшуку не передбачений чиним законодавством.

В результаті проведеного обшуку камери № 82, де утримується ОСОБА_1 виявлено мобільний телефон.

Мобільний телефон відноситься до предметів, що є забороненими для зберігання ув'язненим і засудженим.

Факт зберігання забороненого предмету мобільного телефону є порушенням режиму.

До осіб, взятих під варту, які порушують вимоги режиму, адміністрація місця попереднього ув'язнення може застосовувати такі заходи стягнення, зокрема, догану. Застосовувані до взятих під варту заходи стягнення мають відповідати тяжкості і характеру провини.

Суд не враховує твердження позивача про те, що безпосередньо після проведення обшуку процесуальний документ, яким підтверджувалось виявлення та вилучення у ОСОБА_1 мобільного телефону не складався, оскільки відповідно ч.2 п.6.4. Розділу 6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально - виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.03.2013 за № 460/5, про виявлене порушення вимог режиму посадовою особою СІЗО складається вмотивований рапорт, який подається на розгляд адміністрації СІЗО. Облік таких рапортів здійснюється у журналі обліку рапортів про порушення увязненими і засудженими встановленого режиму тримання , що зберігається у черговій частині СІЗО.

Судом встановлено, що складення рапорту начальником відділення СПС ВСВПР ОСОБА_10 24.10.2018 року підтверджується відміткою на рапорті із зазначенням вх.№428 в журналі обліку рапортів.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що дії субєкта владних повноважень є правомірними, постанова № 428 начальника Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)" ОСОБА_5 від 03.11.2018 року про оголошення догани ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є обгрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак не підлягає скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частин 1 та частини 2 статті 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено в частині 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246 КАС України , суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (утримується у Львівській установі виконання покарань №19, вул. Городоцька, 20, м. Львів, 79007) до Державної установи Львівська установа виконання покарань (№19) (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20) про визнання протиправними дій, скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 02.05.2019 року.

Суддя Кухар Н.А.