Справа № 199/8241/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 травня 2019 року Справа №199/8241/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1: лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, відповідача 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача 1: лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, відповідача 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнень, просив суд:

- визнати протиправними дії ОСОБА_2 лейтенанта поліції батальйону 3 Роти 1 УПП в Дніпропетровській області щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА№320322 від 11.03.2018 року;

- визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА№320322 від 11.03.2018 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень;

- закрити справу про адміністративне правопорушення;

- стягнути з ОСОБА_2 лейтенанта поліції батальйону 3 Роти 1 УПП в Дніпропетровській області 3502,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2018 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, було передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

19.11.2018 року справа № 199/8241/18 надійшла на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та за результатами розподілу справи автоматизованою системою документообігу, передана на розгляд.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, відповідача 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 170 КАС України.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.01.2019 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2018 року в адміністративній справі № 199/8241/18 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

10.04.2019 року справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та була передана на розгляд судді Ількову В.В.

Ухвалою суду від 12.04.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача 1: лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, відповідача 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, було залишено без руху.

Позивачем, у строк визначений в ухвалі суду від 12.04.2019 року, були усунуті недоліки. Позивач надав позов у новій редакції.

Вивчивши матеріали адміністративного позову, суд зазначає про таке.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Так, зі змісту заявлених у поданій позовній заяві вимог, судом встановлено, що позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАА№320322 від 11.03.2018 року, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень, за порушення ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Відповідно до положень ст. ст. 287-289 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до вищого органу або районного, міського чи міськрайонного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Виходячи із вищевикладеного суд може дійти висновку, що дії відповідача вчинені при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення передбачені положеннями КУпАП.

Отже, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача стосується адміністративної справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за результатами розгляду якої відповідачем складено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення.

Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 24.01.2019 року по цій справі №199/8241/18 дійшов висновку, що справи пов'язані з притягненням особи до адміністративної відповідальності повинні розглядатись місцевим загальним судом як адміністративним.

Так, відповідно до ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

У пункті 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (частина 2 статті 20 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 27 КАС України, яка визначає виключну підсудність, підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Так, особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ встановлюються Главою 11 Розділу II КАС України.

Провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності віднесені даним Кодексом до окремих категорій термінових адміністративних справ (стаття 286 §2 Розділу II КАС України). Частиною 1 статті 286 КАС України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України визначені особливості розгляду даної категорії спорів, яка, в силу наведених вище положень процесуального законодавства, не може бути предметом розгляду Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Також суд зазначає, що частина 1 статті 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що фраза "судом встановленимзаконом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Крім того, ЄСПЛ у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Занд проти Австрії" зазначив, що поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Повноваження складу суду належить сприймати і як компетентність у розумінні наявності права на розгляд у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах предметної юрисдикції, визначеної КАС України, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одночасно з цим, згідно чинної редакції КАС України, не передбачено передачу адміністративної справи за предметною підсудністю між адміністративними судами, однак, суд враховує положення п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України та висновки Європейського суду з прав людини.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно зі ст. 318 КАС України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25 - 28 цього Кодексу.

Висновки щодо підсудності справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності викладені в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року по справі № 815/868/16.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Так, у свою чергу, розгляд цієї адміністративної справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом може призвести до прийняття судом першої інстанції рішення з порушенням правил предметної підсудності, що за приписами ст. 317 КАС України, може мати наслідки скасування такого рішення і направлення справи на новий розгляд, з підстав розгляду справи неповноважним складом суду, що призведе до затягування строків розгляду справи по суті та не сприятиме захисту порушених прав, свобод і інтересів позивача впродовж розумного строку.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність передати за підсудністю адміністративну справу №199/8241/18 на розгляд до Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська (вулиця Новоселівська, 9, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Керуючись статтями 29, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

Справу № 199/8241/18 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: лейтенанта поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, відповідача 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, передати на розгляд Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська (вулиця Новоселівська, 9, м.Дніпро, Дніпропетровська область, 49000).

Копію ухвали направити позивачу.

Позивач: ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1, код ОКПП НОМЕР_1).

Відповідач 1: Лейтенант поліції 3 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2а).

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул. Троїцька площа, 2а, ).

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня складання ухвали відповідно до вимог ст.295 КАС України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя В.В Ільков