Справа № 160/9324/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9324/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в адміністративній справі №160/9324/18 (головуючий суддя 1-ої інстанції Олійник В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.12.2018 року (згідно поштового штампу на конверті) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови йому у перерахунку та виплати основної пенсії на підставі ч. 3 ст.57 додатку до пенсії ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за довідкою, виданою 26.06.2018 року №402 Павлоградським архівним відділом, про заробітну плату, одержану за роботу (в зоні відчуження із розрахунку суми;

- зобов'язати відповідача перерахувати та виплачувати йому основну пенсію, та додаток до пенсії, на підставі ч.3 ст.57, ч.2. ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за довідкою про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження за календарний місяць (з 19 травня по 15 червня) із розрахунку суми 0,0777,72 грн., видану від 26.06. 2018 року за №Т-402 архівним відділом про заробітну плату, одержану за роботу (службу) в зоні відчуження 1986 року, з терміну часу відмови у перерахунку пенсійних виплат з 25.06.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на скаргу не подавав.

В апеляційній скарзі скаржник не заявив суду клопотання про розгляд справи за його участю.

З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує з 04.09.2010 року пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку згідно ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

25.06.2018 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії відповідно до частини другої статті 56, та частини 3 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додавши до заяви довідку архівного відділу Павлоградської міськради Дніпропетровської області від 26.06.2018 року №Т-402 про фактичну заробітну плату за термін праці у зоні відчуження з 19.05.1986 року по 15.06.1986 року (менше місяця) (а.с.20-21).

Натомість пенсійний орган листом №Т9962-18 від 06.07.2018 року відмовив позивачу в задоволенні вказаної заяви з посиланням на те, що підстав для перерахунку його пенсії не вбачається (а.с.16-17).

Не погодившись з таким висновком відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Колегія суддів, розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, враховує наступне.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Тобто, цією нормою надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1,2,3,4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону №1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Щодо наявності у позивача стажу роботи не менш як 20 років, відповідачем не заперечується та не спростовується.

Відповідно до частини 1, 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Згідно частини 3 статті 57 Закону №796 якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;

не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

У зв'язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії має пільговий характер та визначений в частині 3 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно витягу із протоколу №386 від 28.09, 19.10.2000 року ОСОБА_1 приймав участь у роботах на ЧАЕС (особливо небезпечна зона) в період з 19.05 по 15.06.86 року (а.с.14).

Тобто, в даному випадку середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії позивача визначається за цей (кожний) календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі (за відповідний місяць).

Таким чином, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік, та середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії визначається за відпрацьований календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 року (справа №565/1270/17), у постанові від 28.02.2019 року (№560/359/17).

Доводи відповідача, викладені у відповіді позивачу та в запереченні на адміністративний позов, з якими погодився суд першої інстанції, що позивач отримує пенсію за віком згідно Закону України №1058, з урахуванням норм статі 55 Закону №796, а не пенсію, призначену за Законом №796, а відтак для перерахунку пенсії не можливо застосовувати норми статті 56 та 57 Закону №796, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суперечать вищенаведеним нормам права.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в адміністративній справі №160/9324/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року в адміністративній справі №160/9324/18 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням пункту 2 статті 56, частини 3 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 з 25.06.2018 року пенсію з урахуванням пільг, передбачених пунктом 2 статті 56, частиною 3 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та з урахуванням довідки про заробітну плату від 26.06.2018 року за №Т-402, виданої архівним відділом архівного відділу Павлоградської міськради Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак