Справа № 825/1902/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

02 травня 2019 року

Київ

справа №825/1902/16

адміністративне провадження №К/9901/29784/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

секретар - Шевчук К.В.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року (головуючий суддя - Клопот С.Л.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року (головуючий суддя - Глущенко Я.Б., судді - Пилипенко О.Є., Кузьмишина О.М.) у справі

за позовом ОСОБА_4

до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. 27 жовтня 2016 року ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - відповідач, ГУНП в Чернігівській області), в якому (з урахуванням зміни позовних вимог) просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.09.2016 №1479 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області», яким на начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

1.2. визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.11.2016 №219 о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_4 (М-005422), начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) Закону України «Про Національну поліцію»;

1.3. поновити ОСОБА_4, з 10 листопада 2016 р. на службі в поліції на посаді начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

2.1. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.09.2016 №1479 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області», яким на начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_4 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

2.2. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.11.2016 №219 о/с «По особовому складу» в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_4 (М-005422), начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) Закону України «Про Національну поліцію».

2.3. Поновлено ОСОБА_4, з 10 листопада 2016 р. на службі в поліції на посаді начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

2.4. В частині поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області постанову допущено до негайного виконання.

3. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у висновку службового розслідування фактично наявне зазначення двох самостійних порушень, перше - керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, друге - невиконання законних вимог поліцейських патрульної поліції щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Проте, суду не представлено доказів того, що 10.09.2016 позивач керував т.з. Renault Kengoo д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від продуття приладу Драгер і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився. Крім того, суд врахував наявність постанови Деснянського райсуду м. Чернігова від 4 жовтня 2016 року у справі №750/8730/16-п, відповідно до якої провадження в справі про притягнення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 130 КпАП України закрито у зв'язку з відсутність в його діях складу правопорушення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

4. Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

5. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишено без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року залишено без змін.

6. Суд апеляційної інстанції підтримав висновки суду першої інстанції та додав, що оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідачем не надано інших доказів на підтвердження порушення позивачем службової дисципліни, накази від 13.09.2016 року №147 та від 09 листопада 2016 року №219 о/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення із займаної посади позивача є протиправними та підлягають скасуванню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

7. 22 лютого 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року, в якій відповідач просив скасувати оскаржувані судове рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

8. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує на те, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах справи матеріалам службового розслідування, а саме: рапортам поліцейських патрульної служби міста Чернігова, які 10.09.2016 року безпосередньо зупиняли автомобіль під керуванням позивача, поясненням цивільних осіб - гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, відібраних 10.09.2016 року та в ході проведення службового розслідування відносно позивача. Окремо скаржник посилається на необхідність дотримання особами, які проходять службу в поліції, Присяги поліцейського. Вважає, що при ухваленні рішень суди попередніх інстанцій не навели належних обґрунтувань своїх рішень з огляду на наявні докази та доводи сторін.

9. Позивачем до суду надано заперечення на касаційну скаргу, в обґрунтування яких останній послався на безпідставність доводів касаційної скарги. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що 10.09.2016 року він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від продуття приладу Драгер і від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився. Позивач просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

10. Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07 листопада 2015 року №3 о/с ОСОБА_4 призначено, в порядку переатестування, начальником сектору Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції.

12. Інспектором роти №3 БУПП в м. Чернігові молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №149687, де зазначено, що 10.09.2016 о 02 год. 30 хв. в м. Чернігові по вул. Савчука, 1, водій ОСОБА_4 керував т.з. Renault Kengoo д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від продуття приладу Драгер та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13. Так, проведеним відносно позивача службовим розслідуванням установлено, що 10.09.2016 року начальник сектору Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області підполковник ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова,хитка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя) піддав небезпеці учасників дорожнього руху, вчинив суспільно небезпечне діяння та не виконав законні вимоги поліцейських у частині відмови від проходження медичного огляду у передбачений законом спосіб, порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», не виконав вимоги ПДР (висновок службового розслідування від 12.09.2016 року).

14. 13 вересня 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області було прийнято наказ №1479 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області», яким за порушення службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині керування 10 вересня 2016 року транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, невиконання законних вимог поліцейських патрульної поліції щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, начальника сектору Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області підполковника поліції ОСОБА_4 звільнено зі служби в поліції.

15. Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.11.2016 №219 о/с «По особовому складу» підполковника поліції ОСОБА_4 (М-005422), начальника сектору Чернігівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) Закону України «Про Національну поліцію».

16. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2016 року у справі №750/8736/16-ц закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв'язку з відсутністю складу правопорушення, яка набрала законної сили 18 жовтня 2016 року.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

17. Стаття 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Частина 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII): поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

19. Частини 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII: у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

20. Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

21. Пункт 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року №901- VIII: до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 29, ст. 245 із наступними змінами).

22. Стаття 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22 лютого 2006 року №3460-IV (далі - Дисциплінарний статут): службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об'єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

23. Стаття 2 Дисциплінарного статуту: дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

24. Стаття 7 Дисциплінарного статуту: службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

25. Стаття 12 Дисциплінарного статуту: на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

26. Стаття 14 Дисциплінарного статуту: з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць <…>.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо <…>.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу <…>.

Рішення про звільнення або притягнення до дисциплінарної відповідальності таких осіб оскаржується в установленому законом порядку.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

28. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

30. В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

31. Підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині керування 10 вересня 2016 року транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, невиконання законних вимог поліцейських патрульної поліції щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

32. Тобто судом в межах розгляду цієї справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а повинна надаватись правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

33. За приписами ч. 4 ст. 72 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення рішень судами попередніх інстанцій) вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою

34. Колегія суддів зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

35. Суди попередніх інстанцій при ухваленні рішень обмежились лише посиланням на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 жовтня 2016 року у справі №750/8730/16-п, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України у зв'язку з відсутність в його діях складу правопорушення.

36. Проте, судами не надано належної правової оцінки поясненням позивача, наданим в межах розгляду справи №750/8730/16-п та наведеним у постанові суду від 04 жовтня 2016 року, в яких позивач підтвердив, що працівники патрульної поліції запропонували йому продути в прилад «Драгер», але він відмовився, так як він, як зазначив, автомобілем не керував і спиртних напоїв не вживав.

37. Крім того, судами залишено поза увагою пояснення щодо дій позивача, надані гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 10.09.2016 року та 12.09.2016 року в ході проведення службового розслідування, а також наявність суперечностей між цими поясненнями та поясненнями, наданими зазначеними особами під час розгляду справи №750/8730/16-п.

38. Частина 1 статті 69 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій судових рішень) визначала докази в адміністративному судочинстві як будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

39. Статтею 159 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення) передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

40. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 349 КАС України Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

41. Беручи до уваги те, що Суд в силу положень статті 341 КАС України позбавлений можливості встановлювати обставини у справі, а також додатково перевіряти докази, враховуючи порушення судами попередніх інстанцій принципу офіційного з'ясування обставин справи, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам статті 159 КАС України (в редакції, чинній на час ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень) щодо законності і обґрунтованості, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування таких судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

42. Керуючись статтями 341, 344, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

43. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити частково.

44. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2017 року у справі №825/1902/16 скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

45. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Повний текст постанови виготовлено 06.05.2019 року.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа