Справа № 420/2638/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2638/19
УХВАЛА

06 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов від 18.04.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов від 18.04.2019 року.

Одночасно з позовною заявою представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі постанови Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 458/18 від 20 липня 2018 року про стягнення штрафу у розмірі 20400,00 грн. до набрання законної сили рішенням Одеського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову представник позивача вказує, що існує очевидна небезпека проведення дій та процедур, пов'язаних з арештом, вилученням та примусовою реалізацією державним виконавцем майна позивача відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.04.2019 року ВП № 58928489, що призведе до грубого втручання у підприємницьку діяльність позивача, паралізує та завдасть матеріальної шкоди його підприємницької діяльності, так як позивач являється фізичною особою-підприємцем. Крім того, завдасть шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а саме його праву власності, яке відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Правомірність оскаржуваної постанови підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, а виконання постанови до закінчення розгляду справи призведе до порушенні прав та законних інтересів позивача та може утруднити й унеможливити виконання ймовірного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, забезпечення позову - це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору по цій справі є законність постанов Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18 квітня 2019 року ВП № 58928489 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна боржника.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, для встановлення існування хоча б однієї з названих обставин з метою недопущення зловживань суд зобов'язаний виходити з конкретних доказів.

Однак, представник позивача не навів та не надав до суду належних та допустимих доказів, які підтверджували хоча б одну з підстав забезпечення позову, чим не дотримався вимог ч.1 ст.77 КАС України згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Також, представником позивача у вказаній заяві не було надано належного обґрунтування щодо забезпечення позову в зазначений спосіб.

Крім того, в наданих матеріалах відсутні очевидні ознаки протиправності спірних постанов відповідача.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд прийшов висновку, що в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись ст.ст.150, 151, 154, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов від 18.04.2019 року.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко