Справа № 162/84/19
Суддя: Глинянчук В. Д.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/84/19
Провадження № 2-а/162/7/2019
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Гичук О.М., позивача ОСОБА_2, відповідача Вознюка Р.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління поліції у Волинській області Вознюка Руслана Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позов ОСОБА_2 надійшов до суду 04 лютого 2019 року.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 11 лютого 2019 року.

За заявою відповідача у судове засідання викликались свідки.

Справу по суті розглянуто 02 травня 2019 року з участю позивача ОСОБА_2 та відповідача Вознюка Р.І. Рішення суду проголошено 03 травня 2019 року.

2. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_2 вважає незаконною постанову відповідача Вознюка Р.І. від 25 січня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за невиконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» з накладенням стягнення у виді штрафу розміром 255 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без з'ясування усіх фактичних обставин справи.

Відповідач при винесенні оскаржуваної постанови не представив позивачу доказів його винуватості.

ОСОБА_2 доводить, що розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення порушення суперечить вимогам щодо об'єктивного і справедливого розгляду справи та порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази тощо.

Постанову відповідач мав би винести за місцем розташування відділку поліції по вулиці Незалежності селища Любешів, а не безпосередньо на місці зупинки позивача на вулиці Брестській.

У матеріально-правовому обґрунтуванні позову позивач покликається на статті 6, 19 Конституції України, статті 222, 245, 251, 258, 276, 280 КУпАП, рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

2.1 Стисливий виклад позиції позивача у судовому засіданні.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

ОСОБА_2 у суді зазначив, що відповідач не надав йому доказів про наявність дорожнього знаку, що забороняє в'їзд на територію Любешівської автостанції. Вознюк Р.І. при визначенні розміру стягнення не врахував його особу тощо.

ОСОБА_2 також не заперечив, що на автомобілі в'їхав на територію автостанції за викладених у постанові обставин щодо часу та місця.

3. Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач письмових заяв по суті справи суду не подавав.

3.1 Стисливий виклад позиції відповідача у судовому засіданні.

Вознюк Р.І. у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що при винесені оскаржуваної постанови він діяв у межах своїх повноважень з дотриманням норм КУпАП.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до постанови відповідача серії ДПО18 № 229294 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП за те, що він о 18 годині 40 хвилин 25 січня 2019 року, керуючи транспортним засобом «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1, на вулиці Брестській у селищі Любешів не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив пункт 33.3.21 Правил дорожнього руху. На ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу розміром 255 гривень.

Свідок ОСОБА_4 у суді показав, що працює у секторі реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції. Разом з Вознюком Р.І. 25 січня 2019 року він здійснював патрулювання у селищі Любешів, зокрема по вулиці Брестській. Поблизу магазину «Януся» ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Ауді», порушив вимоги дорожнього знаку «В'їзд заборонено» та в'їхав на територію Любешівської автостанції. Свідок разом з Вознюком Р.І. підійшли до водія. ОСОБА_2 проти порушення заперечив. Позивачу було роз'яснено його права та повідомлено, що його буде притягнуто до відповідальності. ОСОБА_2 не клопотав відкласти винесення постанови та отримав її копію.

Свідок ОСОБА_5 у суді показав, що бачив як ввечері 25 січня 2019 року водій ОСОБА_2 заїхав на територію автостанції під знак «В'їзд заборонено». Позивача зупинила поліція. ОСОБА_2 заперечив проти порушення. Натомість поліцейські показали ОСОБА_2 місцезнаходження дорожнього знаку. Позивачу було роз'яснено його права, оголошено постанову та вручено її копію.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

У зоні дії дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» відповідно до Правил дорожнього руху забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Вказане порушення тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності зі статтею 27-1 КУпАП штрафні бали є стягненням, що накладається на громадян за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279 1 - 279 4 цього Кодексу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з частинами першою, другою статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи зокрема за частиною першою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з статтею 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-шостої статті 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238), частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116 2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 185 3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202 - 203 1, 204 2, 204 4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в'їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності з частинами першою-третьою статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 зазначено, що положення частини першої статті 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в частинах першій, другій статті 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Після рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» до статті 258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною. Згаданою вище частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі, вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

На виконання вказаних положень законодавства наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

У відповідності з пунктом 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122 КУпАП.

Згідно з пунктами 1, 2, 9, 10 розділу ІІІ, пункту 1 розділу IV Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема частинами першою, другою, третьою і п'ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, проаналізувавши законодавство, досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач Вознюк Р.І., самостійно виявивши правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мав право на місці його вчинення на винесення постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_2 за частиною першою статті 122 КУпАП без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 у судовому засідання не заперечив факту в'їзду на територію Любешівської автостанції.

З показань свідків слідує, що позивачу було роз'яснено його процесуальні права, продемонстровано наявність заборонного дорожнього знаку на ділянці дороги, де він керував транспортним засобом тощо.

Розмір стягнення, яке відповідач застосував до позивача відповідає санкції частини першої статті 122 КУпАП.

Щодо незабезпечення відповідачем процесуальних прав позивача при винесені оскаржуваної постанови, суд звертає увагу, що позивач скористався передбаченим законом правом на оскарження постанови відповідача, яке відповідно до КУпАП є частиною адміністративного процесу притягнення до адміністративної відповідальності. У ході судового розгляду скарги він мав можливість скористатись своїми правами, зокрема тими, які передбачені частиною першою статті 268 КУпАП.

Отже, процесуальних порушень, які б могли вплинути на кваліфікацію дій ОСОБА_2 та правомірність винесеної щодо нього постанови загалом, не встановлено. Суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_2

6. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Керуючись статтями 242-246, 286 КАС, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління поліції у Волинській області Вознюка Руслана Івановича серії ДПО18 № 229294 від 25 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий В.Д. Глинянчук