Справа № П/9991/590/12
Суддя: Золотніков Олександр Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № П/9991/590/12

Провадження № 11-1147зва18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Золотнікова О. С.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Данішевської В. І., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.

розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року (судді Олендер І. Я., Васильєва І. А., Гончарова І. А., Юрченко В. П., Ханова Р. Ф.) у справі № П/9991/590/12 за позовом ОСОБА_3 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія) про визнання протиправними дій, визнання протиправним і скасування рішення та

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції з позовом до ВККС, у якому просила:

- визнати безпідставною відмову Комісії в наданні їй рекомендації щодо обрання її на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково;

- скасувати рішення ВККС від 11 червня 2012 року в частині відмови в наданні їй рекомендації щодо обрання її на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково;

- зобов'язати Комісію прийняти нове рішення, яким рекомендувати обрати її на посаду судді Черкаського окружного адміністративного суду безстроково.

Вищий адміністративний суд України ухвалами від 05 липня 2012 року відкрив провадження в цій справі та призначив її до судового розгляду.

30 липня 2012 року ОСОБА_3 подала заяву про відмову від адміністративного позову.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 07 серпня 2012 року прийняв відмову ОСОБА_3 від адміністративного позову та закрив провадження в цій справі.

У серпні 2018 року ОСОБА_3 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2012 року в цій справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27 серпня 2018 року відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2012 року у справі № П/9991/590/12 на підставі частини п'ятої статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме у зв'язку з пропуском позивачем трирічного строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 363 цього Кодексу.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначила, що вважає її незаконною та необґрунтованою. На думку скаржника, суд не врахував обставин щодо фальшивості й підробки статистичних даних про показники роботи позивача колишнім головою суду, а формально відмовив позивачу у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2012 року у справі № П/9991/590/12. ОСОБА_3 також зазначила, що суд в оскаржуваній ухвалі допустився помилки та завчасно відмовив їй у доступі до правосуддя, не врахував причин пропуску строку звернення до суду та не визнав підстав поновлення виправданими, не врахував справедливого балансу між інтересами ВККС та вимогами позивача щодо захисту основоположних прав та інтересів. На підставі викладеного ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та направити заяву позивача до цього ж суду для відкриття провадження в цій справі.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 30 жовтня 2018 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року, а ухвалою від 17 грудня 2018 року призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на підставі частини третьої статті 311 КАС України, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають участі сторін.

29 грудня 2018 року до ВеликоїПалати Верховного Суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ВККС зазначила, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 На думку Комісії, оскаржуване судове рішення є законним, постановленим відповідно до норм чинного законодавства України, з повним з'ясуванням обставин, на які посилається позивач, згідно із завданнями адміністративного судочинства та на основі принципу правової визначеності, який є елементом верховенства права. У зв'язку з викладеним ВККС просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

У відповіді на відзив ОСОБА_3 зазначила, що відповідач не дотримався встановленого судом строку для надання відзиву на апеляційну скаргу, що є підставою для визнання позову в розумінні частини четвертої статті 159 КАС України. ОСОБА_3 також зазначила, що з метою забезпечення їй доступу до правосуддя для повного захисту її прав та інтересів шляхом судового розгляду справи суд має всі можливості для висновку про поновлення позивачеві строку звернення до суду. На підставі викладеного ОСОБА_3 просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, наведені в апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу, а також у відповіді на відзив доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2012 року у справі № П/9991/590/12, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду керувався тим, що заяву про перегляд указаного рішення подано з пропуском трирічного строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 363 КАС України.

Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованим цей висновок суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 1 частини першої статті 363 КАС України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

На підставі пункту 1 частини другої статті 363 КАС України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Таким чином,судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими обставинами, якщо є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави наявності істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, учасники справи можуть подати протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин, але не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Матеріалами справи встановлено, що в серпні 2018 року ОСОБА_3 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2012 року у справі № П/9991/590/12.

Отже, ухвала Вищого адміністративного суду України у справі № П/9991/590/12, про перегляд якої звернулася із заявою ОСОБА_3, набрала законної сили з моменту постановлення, а саме з 07 серпня 2012 року, а заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 подала до Верховного Суду у серпні 2018 року, тобто з перевищенням трирічного строку, установленого пунктом 1 частини другої статті 363 КАС України.

Згідно із частиною третьою статті 363 КАС України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відповідно до частини п'ятої статті 366 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами у разі, якщо така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного частиною другою статті 363 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Вищого адміністративного суду України від 07 серпня 2012 року у справі № П/9991/590/12 ОСОБА_3 подала з пропуском установленого КАС України строку, відтак висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами є правильним.

При цьому ВеликаПалата Верховного Суду враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, то апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. С. Золотніков

Судді: Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко

С. В. Бакуліна Л. І. Рогач

В. В. Британчук І. В. Саприкіна

В. І. Данішевська О. М. Ситнік

О. Р. Кібенко О. С. Ткачук

В. С. Князєв В. Ю. Уркевич

Л. М. Лобойко О. Г. Яновська

Н. П. Лященко