Справа № 160/375/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 160/375/19
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року в адміністративній справі №160/375/19 (головуючий 1-ї інстанції Лозицька І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська, (третя особа - Територіальне управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 14.01.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ( третя особа - Територіальне управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень - голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська стосовно розгляду його заяви від 26.12.2018 року про визначення стажу роботи для встановлення доплати за вислугу років;

- зобов'язати відповідача визначити стаж роботи позивача на підставі ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992 року (із змінами від 21.06.2001 року), ч.2 ст.46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року, ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VII від 02.06.2016 року (в редакції від 12.07.2018 року) в її широкому тлумаченні;

- зобов'язати відповідача видати новий наказ «Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років та здійснення перерахунку суддівської винагороди судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1», в якому визначити: станом на 04.12.2018 року стаж роботи судді ОСОБА_1 35 років 1 місяць 21 день, включивши до нього, окрім роботи на посаді судді з 23.05.2012 року, також стаж роботи на посадах слідчих і прокурорських посадах в кількості 26 років 7 місяців 15 днів і період проходження строкової військової служби в кількості 1 року 11 місяців 19 днів; встановити позивачу щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу за стаж роботи більше 35 років; відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області нарахування суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 80% здійснювати з 04.12.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу та доповнення до скарги, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати, та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа - Територіальне управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзивів на скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2012 року Указом Президента №282/2012 року ОСОБА_1 призначено суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська.

23.05.2012 року Наказом голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 зараховано на посаду судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з посадовим окладом згідно штатного розпису.

21.11.2018 року Наказом голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська №48 судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 з 05.08.2018 року встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу за стаж роботи більше 5 років (станом на 05 серпня 2018 року стаж роботи становить 9 років 2 місяці 13 днів) (а.с.26).

14.12.2018 року Наказом голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська №53 судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1» поновлено з 04.12.2018 року щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 20% від посадового окладу за стаж роботи більше 5 років (станом на 04.12.2018 року стаж роботи становить 9 років 6 місяців 12 днів) (а.с.27).

12.12.2018 року позивач звернувся до голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська з заявою, в якій просив: визначити стаж його роботи на підставі ч.6 ст.44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-XII від 15.12.1992 року (із змінами від 21.06.2001 року), ч.2 ст.46 Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року, ч.2 ст.137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VII від 02.06.2016 року (в редакції від 12.07.2018 року) в її широкому тлумаченні, і видати новий наказ «Про встановлення щомісячної доплати за вислугу років та здійснення перерахунку суддівської винагороди судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1», в якому визначити: станом на 04.12.2018 року стаж роботи судді ОСОБА_1 35 років 1 місяць 21 день, включивши до нього, окрім роботи на посаді судді з 23 травня 2012 року, також стаж роботи на слідчих і прокурорських посадах в кількості 26 років 7 місяців 15 днів і період проходження строкової військової служби в кількості 1 року 11 місяців 19 днів; встановити ОСОБА_1 щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 80% від посадового окладу за стаж роботи більше 35 років; відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровський області нарахування суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за вислугу років у розмірі 80 % здійснювати з 04 грудня 2018 року (а.с.28-34).

Листом від 08.01.2019 року №5/20/2019 голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в задоволенні заяви відмовлено (а.с.35-37).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, колегія суддів, враховує наступне.

Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року визначається статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Статтею 44 Закону України «Про статус суддів» визначалося матеріальне і побутове забезпечення суддів. Відповідно до частини 6 статті 44 Закону України «Про статус суддів» встановлювалось, що для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавки до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

07.02.2010 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про судоустрій і статус суддів», який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд. Закон набрав чинності 30 липня 2010 року, згідно з чим Закон України «Про статус суддів» втратив чинність, крім статей 43, 44, які втратили чинність з 01 січня 2011 року.

Разом з тим, в Прикінцевих положеннях Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Закон набирає чинності з дня його опублікування, окрім статей 129 та 130 цього Закону, які вводитимуться в дію 01 січня 2011 року.

Таким чином, до 01 січня 2011 року питання суддівської винагороди та відпустки суддів регулювалися статтею 44 Закону України «Про статус суддів» в частині, що не суперечать положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає єдиний підхід щодо визначення стажу роботи судді для всіх питань, де він застосовується і стаття 131 цього Закону, яка набула чинності одночасно с самим Законом 03.08.2010 року, визначає порядок обчислення стажу роботи судді.

Відповідно до статті 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 призначений на посаду судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська 23.05.2012 року, тобто, після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-V1, тому на нього норми вказаного закону не розповсюджуються.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки позивач призначений на посаду судді після набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року №2453-V1, а тому при визначенні стажу його роботи мають застосовуватися норми саме цього Закону, з чим погоджується колегія суддів.

Згідно наказу голови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська №53 від 14.12.2018 року станом на 04.12.2018 року стаж роботи судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 становить 9 років 6 місяців 12 днів (а.с.27).

Таким чином, відсутні підстави для врахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді періодів роботи на інших, не передбачених статтею 131 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» посадах, а відтак і відсутні підстави для встановлення щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 80% замість 20% та здійснення перерахунку суддівської винагороди судді.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги, апелянт не навів підстав, які б дозволили вважати, що суд першої інстанції при прийнятті рішення, неправильно застосував норми матеріального або процесуального права.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведено правомірність визначення стажу роботи позивача на посаді судді та встановлення щомісячної доплати за вислугу років 20%.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року в адміністративній справі №160/375/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року в адміністративній справі №160/375/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак