Справа № 466/3256/18
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4198/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Заверухи О.Б., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року (головуючий суддя: Невойт П.С., місце ухвалення - м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_4 27.04.2018 (через поштове відділення зв'язку) звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточненої позовної заяви просив визнати протиправною та скасувати постанову від 24.04.2018 серії БР № 213569 про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовує позов тим, що постанова у справах про адміністративні правопорушення є протиправною, оскільки він проживає і зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, а тому має право їхати під дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено» ПДР України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підставі викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2018 постановою серії БР № 213569 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн за порушення ПДР, який керуючи транспортним засобом Джилі Емгранд, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу знаку 3.21 «В'їзд заборонено» ПДР України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова винесена відповідачем обґрунтовано, прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено», забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками

Згідно матеріалів справи, 24.04.18 приблизно о 18.05 год ОСОБА_3 керував транспортним засобом Джилі Емгранд, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив ПДР України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач не заперечує той факт, що саме він 24.04.2018 керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Батуринський м. Львова, про що зазначив в уточненій позовній заяві (а. с. 8).

Крім цього, позивач вказав, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 штаб ЗОК, а тому на нього не повинні поширюватися визначені законом обмеження на проїзд по цій вулиці.

Однак суд апеляційної інстанції не приймає до уваги такі покликання позивача, з огляду на наступне.

Згідно ПДР України, не поширюється дія знаків, зокрема, 3.21 «В'їзд заборонено» - на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами.

У відповідності до «Загальних положень» ПДР України, маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - це автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів;

Отже, дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено», не поширює свою дію тільки на автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів. Оскільки, ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, що рухався за встановленим маршрутом, то на транспортний засіб, яким керував позивач, поширюється дія знака 3.21 «В'їзд заборонено».

Крім цього, згідно ПДР України, не поширюється дія дорожніх знаків 3.1-3.8, 3.11 - на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні.

Однак, оскільки у вищенаведеному переліку відсутній дорожній знак 3.21 «В'їзд заборонено», то на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3, не залежно від того, проживає або працює у зоні дії цього знаку позивач, він поширює свою дію.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом Джилі Емгранд, д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимогу знаку 3.21 «В'їзд заборонено» ПДР України, а тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а отже оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень наданих суб'єкту владних повноважень, у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 лютого 2019 року у справі № 466/3256/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді О. Б. Заверуха
В. В. Ніколін