Справа № 540/348/19
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/348/19

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Димерлія О.О.,

- Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу адвоката Тихоши Дмитра Сергійовича в інтересах компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року про відкриття спрощеного провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова Володимира Анатолійовича про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора,-

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова Володимира Анатолійовича, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій № 5296) від 06.02.2019 р. про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, вчинений державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим Володимиром Анатолійовичем;

- визнати незаконним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій № 6296) від 06.02.2019 р. про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, вчинений державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим Володимиром Анатолійовичем;

- визнати незаконним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій № 7296) від 06.02.2019 р. про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, вчинений державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим Володимиром Анатолійовичем;

- визнати незаконним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій № 8296) від 06.02.2019 р. про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, вчинений державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим Володимиром Анатолійовичем;

- визнати незаконним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій №9296) від 06.02.2019 р. про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, вчинений державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим Володимиром Анатолійовичем;

- визнати незаконним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційних дій № 0296) від 06.02.2019 р. про скасування реєстраційної дії за судовим рішенням, вчинений державним реєстратором Херсонської міської ради Херсонської області Сидоровим Володимиром Анатолійовичем.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду справу за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова Володимира Анатолійовича про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Тихоша Дмитро Сергійович в інтересах компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» подав апеляційну скаргу, в якій просить її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у справі, наголошуючи на порушенні судом першої інстанції норм процесуального, зокрема, що призвело до неправильного відкриття провадження в адміністративній справі через порушення правил підсудності.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинство і знаходиться на розгляді відповідного суду. Вказані норми права встановлюють, що в порядку адміністративного судочинства захищаються права та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини є складовою частиною правових відносин, які виникають у суспільстві. Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин.

Отже, апелянт вважає, що звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: пункт 3 справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Враховуючи вказане, вбачається, що даний спір безпосередньо пов'язаний зі здійсненням корпоративних прав учасниками товариства, та відповідно, підсудний господарським судам.

Апелянт зазначає, що на виконання Постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року у справі №923/244/18 було внесено відповідні зміни до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме включено Компанію «Комбест Сервісіз ЛТД» до переліку засновників (учасників) юридичної особи.

Також, апелянт звернув увагу суду на той факт, що з обставин справи №540/348/19, позовні вимоги ОСОБА_3 стосуються визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова В.А., які за своїм результатом призвели до повернення до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» - Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД», з часткою у статутному капіталі 64, 59%, тобто впливають як на корпоративні права позивача так і на корпоративні права третіх осіб, а саме Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД», ОСОБА_5, ОСОБА_6 Отже, існування публічно-правового спору в рамках даної справи є безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що державним реєстратором проведено реєстраційні дії щодо скасування реєстраційних записів на підставі поданих заявником (Компанією «Комбест Сервісіз ЛТД») документів, а тому прийняття держаним реєстратором оскаржуваних позивачем рішень є похідною дією від волевиявлення та вчинених дій Компанією «Комбест Сервісіз ЛТД» щодо розпорядження своїми корпоративними правами.

З урахуванням викладеного, апелянт зазначив, що спірні правовідносини випливають із господарських правовідносин та стосуються правомірності установчих документів юридичної особи. Усі заявлені у даній позовній заяві вимоги безпосередньо залежать від встановлення факту протиправності реєстраційних документів, що були подані державному реєстратору, а тому є лише похідними позовними вимогами в розумінні ст. 4 КАС України і підлягають розгляду одночасно із основними позовними вимогами в порядку господарського судочинства.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що спір належить до юрисдикції адміністративних суду та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства, згідно 19 КАС України. Позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи Херсонський окружний адміністративний суд ухвалою від 25 лютого 2019 року відкрив спрощене провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова Володимира Анатолійовича про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

З огляду на наявні матеріали справи, відповідач фактично оскаржує ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне судочинство і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Разом із тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб'єкт публічного права звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача, аніж розмежування юрисдикції виключно на підставі участі у спорі суб'єкта владних повноважень.

При цьому визначальною ознакою приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб'єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративного суду з адміністративним позовом має право звернутись особа за захистом саме публічного права, свободи чи інтересу у сфері публічно-правових відносин. Звернення особи з позовом до суду на захист іншого крім публічного права, свободи чи інтересу, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена.

Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених до законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

- 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

- 6) справах у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права;

- 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Частиною 1 та 3 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» роз'яснено, що усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерними) господарських товариств, пов'язані із здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктивного складу учасників спору. Відповідно до ч. 2 п. 8 вказаної постанови у разі якщо предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, а вимога до суб'єкта владних повноважень є похідною (зокрема, про державну реєстрацію припинення юридичної особи), такий спір є підвідомчим (підсудним) господарським судам.

Згідно роз'яснень, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-рп/2010 від 12 січня 2010 року, реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об'єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року у справі №923/244/18 апеляційну скаргу Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» було задоволено частково, викладено резолютивну частину Рішення Господарського суду Херсонської області від 17.09.2018 року у справі №923/244/18 у наступній редакції: «Позовні вимоги Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» до ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» задовольнити частково. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», оформлені протоколами №9/29/11 від 29.11.2016, №10/15/12 від 15.12.2016, №1/17 від 28.03.2017, №1/12/2017 від 29.12.2017. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» на підставі яких здійснені наступні реєстраційні дії: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи 02.05.2018 номер запису 3000296, державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи 02.05.2018 номер запису 4000296 (рішення, оформлені протоколами №1/04/18 від 27.04.2018, №1/05/18 від 02.05.2018). Визнати недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», які були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.12.2016, номер запису 8000296. Визнати недійсними зміни до установчих документів і внесення змін до відомостей про ТОВ Оздоровчий комплекс «Енергія»: державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи 19.12.2016, номер запису 9000296; державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи 03.04.2017, номер запису 0000296; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані із змінами в установчих документах 03.04.2017, номер запису 1000296 (а.с. 14-20).

На виконання Постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 року у справі №923/244/18 було внесено відповідні зміни до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме включено Компанію «Комбест Сервісіз ЛТД» до переліку засновників (учасників) юридичної особи (а.с. 49-52).

Отже, з матеріалів справи та аналізу наведених норм слідує, що позовні вимоги ОСОБА_3 стосуються визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова В.А., які за своїм результатом призвели до повернення до складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» - Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД», з часткою у статутному капіталі 64,59%, тобто впливають як на корпоративні права позивача так і на корпоративні права третіх осіб, а саме Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД», ОСОБА_5, ОСОБА_6.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок щодо наявності існування публічно-правового спору в рамках даної справи є безпідставним з огляду на те, що державним реєстратором проведено реєстраційні дії щодо скасування реєстраційних записів на підставі поданих заявником (Компанією «Комбест Сервісіз ЛТД») документів, а тому прийняття держаним реєстратором оскаржуваних позивачем рішень є похідною дією від волевиявлення та вчинених дій Компанією «Комбест Сервісіз ЛТД» щодо розпорядження своїми корпоративними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір безпосередньо пов'язаний зі здійсненням корпоративних прав учасниками товариства, та відповідно, підсудний господарським судам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, і вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: справу розглянуто неповноважним складом суду.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 292, 311, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тихоши Дмитра Сергійовича в інтересах компанії «Комбест Сервісіз ЛТД» на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року- задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року про відкриття спрощеного провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова Володимира Анатолійовича про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора - скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Херсонської міської ради Херсонської області Сидорова Володимира Анатолійовича про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Роз`яснити позивачу, що зазначена справа має розглядатись за правилами господарського судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О.В.Єщенка