Справа № 240/4841/19
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/4841/19

категорія 112030100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування п. 21 рішення №28 від 01.03.2019 року, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати пункт 21 рішення Міністерства оборони України про відмову йому, як особі звільненій із військової служби за контрактом, у призначенні одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності 2 групи з 03.05.2018, внаслідок травми отриманої при виконанні обов'язків військової служби, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.03.2019 № 28;

- зобов'язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому, як особі звільненій із військової служби за контрактом, у зв'язку із встановленням інвалідності 2 групи з 03.05.2018, внаслідок травми отриманої при виконанні обов'язків військової служби в розмірі 300- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2018, відповідно до статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

В обґрунтування позову зазначає, що особа звільнена із військової служби за контрактом, має право на отримання одноразової грошової допомоги на дату встановлення вищої групи інвалідності, оскільки таке право є самостійним незалежно від часу звільнення з військової служби та встановлення інвалідності вперше; зміна групи інвалідності понад дворічний термін не може бути підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки Порядком № 975 передбачено відсутність прав на доплату одноразової грошової допомоги, при тій умові, що особі взагалі не призначалась та не виплачувалась така допомога; Порядок № 975 не визначає, який саме документ повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.

Ухвалою від 09.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзиву на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 03.10.1985 по 28.06.1986 проходив військову службу в Республіці Афганістан (а.с. 15-17).

З свідоцтв про хворобу № 332 від 10.12.1985 (а.с. 17-18) та № 117 від 14.04.1986 (а.с. 19-20) вбачається, що травми (пошкодження уламками, після вибуху гвинтокрилу, м'яких тканин в районі потилиці) отримані при виконанні обов'язків військової служби.

Згідно довідки медико-соціальнї експертної комісії серії ЖИК № 002330 від 29.09.2003 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (діяла до 01.09.2008), причина: травма, отримана при виконанні обов'язків військової служби (а.с.21).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 100827 від 25.05.2018 позивачу при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності з 03.05.2018, причина: травма, отримана при виконанні обов'язків військової служби (а.с.22).

Позивач звернувся до ОВК з заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням йому інвалідності ІІ групи внаслідок травми, пов'язаної з виконанням обов'язків військової служби, яку Коростенське ОВК направило до Міністерства оборони України. До заяви додав: копії довідок МСЕК № 100827, № 002330; копії свідоцтв про хворобу № 332, № 117; копію військового квитка НОМЕР_2; копію паспорта; копію РНОПП; копію картки реквізитів; згоду на збір персональних даних (а.с. 24).

Пунктом 21 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.03.2019 № 28 (а.с. 25) ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ст. 16-3 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", так як групу інвалідності змінено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності; заявником не надано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 № 975; заявник звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 №3597-IV "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо посилання відповідача на те, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги так як звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 №3597-IV "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції станом на 29.09.2003), військовослужбовці, а також військовозобов'язані, призвані на збори, підлягають державному обов'язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов'язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом "б" пункту 6 Умов державного обов'язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року N 488, встановлено, що НАСК "Оранта" виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" №328-V від 03 листопада 2006 року були внесені зміни до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", зокрема, стаття 16 була викладена у новій редакції та доповнена частиною 2, яка передбачає, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції діючій на час звернення позивача до відповідача із заявою) передбачалося, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу ІІІ групу інвалідності встановлено 29.09.2003.

Отже, питання призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги має вирішуватися відповідно до вимог законодавства, яке було чинне на момент встановлення йому ІІІ групи інвалідності.

Разом з тим, нормативно-правові акти, на які позивач посилається у обґрунтування позовних вимог, прийняті після встановлення групи інвалідності та поширюють свою дію на правовідносини, що виникли після 01 січня 2007 року.

Враховуючи викладене, Міністерство оборони України правомірно зазначило, що позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги, так як звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 №3597-IV "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов'язок і військову службу", яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність при первинному огляді встановлена до 01.01.2014, тобто до набуття чинності нової редакції ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Щодо твердження відповідача, що так як групу інвалідності змінено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності, то позивач не має права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Згідно з пунктом 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов'язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Абзацом 2 пункту 4статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв'язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Пункт 4 статті 16-3 доповнено абзацом 2 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII, при цьому пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" встановлено, що цей Закон набирає чинності з 1 січня 2017 року.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975), передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 18 травня 2017 року № 335 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", пункт 8 Порядку № 975 доповнено абзацом такого змісту: "У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється".

Таким чином, законодавством України передбачено право військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, за умови, що встановлення вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності відбулось протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Після спливу дворічного терміну, встановленого вищевказаним Законом, а саме з 03.05.2018 (первинне встановлення з 29.09.2003) за наслідками повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок травми, так, отриманої при виконанні обов'язків військової служби.

Отже, позивачу змінено групу інвалідності понад дворічний термін після встановлення первинної інвалідності, а тому суд приходить до висновку, про правомірність рішення відповідача в даній частині.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, номер НОМЕР_1) до Міністерства оборони України (пр-кт Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, код 00034022) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк