Справа № 643/13799/17
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Харченко А.М.

24 квітня 2019 р.Справа № 643/13799/17

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:
26.10.2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (подалі - УПФУ в Московському районі м. Харкова, пенсійний орган) щодо відмови у призначені йому державної пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі Закон № 796-XII); зобов`язати відповідача призначити та провести нарахування йому пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а також зобов`язати відповідача виплатити нараховану пенсію із дати його звернення до пенсійного органу.

Позивач зазначає, що він, починаючи з 09.04.2017 року, тобто досягнення 50 років, має право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, так як у період часу з 27.04.1986 року по 30.04.1986 року та з 21.05.1986 року по 30.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_2 , пенсійний орган зазначав, що згідно з п.п. 5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які посвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону № 796-XII.

Під час звернення за призначенням пенсії заявником надано довідку від 12.04.2017 року № 10250/300202, видану Галузевим Державним архівом МО України, яка не містить відомостей про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ним до пенсійного органу не надано.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що рішенням пенсійного органу у формі протоколу від 29.05.2017 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Закону № 796-ХІІ (а.с. 13-14). Згідно з п.п. 5 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідок військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Під час звернення за призначенням пенсії позивачем надано довідку від 12.04.2017 року № 10250/300202, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, яка не містить відомостей про період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачем не надано.

Зазначене рішення Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова позивач не оспорив, позовні вимоги підтримав у первинному вигляді.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та прийняти нове про задоволення його позовних вимог.

Позивач зазначає, що відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії серії НОМЕР_1 , Довідки військової школи поварів № 209 від 28.01.1993 року № 1, Військового квитка серії НОМЕР_2 вбачається, що він у період з 27.04.1986 року до 30.04.1986 року, а потім з 21.05.1986 року до 30.05.1986 року був відкомандирований до зони відчуження, де брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі 209 школи поварів в 30 кілометровій Чорнобильській зоні відчуження. За роботу в зоні відчуження йому було надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ІІ категорії. Вказані документи були подані до УПФУ в Московському районі м. Харкова. За таких обставин, позивач вважає, що відповідачу надано достатньо доказів, які достовірно підтверджують факт виконання ним робіт в зоні відчуження у період часу з 27.04.1986 року до 30.04.1986 року, та з 21.05.1986 року до 30.05.1986 року, у кількості 14 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Право призначення пенсії особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом № 796-XII.

Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 51 Закону №796-XII особам, віднесеним до категорій 2, 3, 4 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України (Постановою КМУ від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років, а учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів мають право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Постановою правління Пенсійного фонду України затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Порядком №22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм ст. 55 Закону №796-XII).

Таким чином, право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

При цьому, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Згідно ст. 65 Закону № 796-XII документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до п. 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення зеленого кольору, серія А.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону № 796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

В свою чергу довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорії 2, що підтверджується перереєстрованим посвідченням серії НОМЕР_1 від 08.12.1999 року та має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, рішення заступника начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова від 29.05.2017 року про відмову в призначенні позивачу ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 12 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст. 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонду України, яке затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-IV, п.п. 1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 Порядку рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший.

На підтвердження повноважень заступника начальника пенсійного органу на прийняття та підписання рішення від 29.05.2017 року про відмову в перерахунку пенсії позивача відповідач посилається на наказ від 16.05.2017 року № 73 «Про розгляд спірних питань, які виникають підчас призначення, перерахунку та виплати пенсії органами Пенсійного фонду» згідно якого, заступник начальника управління є відповідальним за розгляд означених спірних питань /а.с. 103/.

Колегія суддів надає критичну оцінку визначеному в цьому Наказі положенню щодо повноважень заступника начальника УПФУ в Московському районі м. Харкова на прийняття рішень про відмову в призначення або перерахунку пенсії, оскільки таке визначення прямо суперечить положенням п. 4.3. Порядку № 22-1, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав.

Частиною 2 ст. 9 КАС України установлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_2 та прийняти рішення про визнання рішення колегіального органу з призначення пенсії УПФУ в Московському районі м. Харкова від 29.05.2017 року б/н року про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ протиправним та про скасування цього рішення, що в свою чергу передбачає повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 23.05.2017 року про призначення пенсії, оскільки зазначене рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови йому у призначення пенсії, оскільки право позивача на належний розгляд заяви від 23.05.2017 року про призначення пенсії з прийняттям відповідного рішення (ч. 5 ст. 45 Закону № 1058) порушено не діями (тобто активною формою поведінки), а неправомірним рішенням відповідача від 29.05.2017 року.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про перерахунок пенсії або про відмову в перерахунку пенсії, визначені Законом № 1058-IV, зокрема ч. 5 ст. 45 № 1058-IV.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання УПФУ в Московському районі м. Харкова обчислити, перерахувати та виплатити йому державну пенсію з 23.05.2017 року, оскільки прийняття такого рішення або прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії Законом № 1058-IV віднесено до компетенції пенсійних органів.

Зазначені обставини залишені судом поза увагою, та цим обставинам не надана належна правова оцінка, що є підставою для скасування постанови Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2018 року з прийняттям нового судового рішення, яким з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, слід скасувати рішення пенсійного органу від 29.05.2019 року із зобов`язанням відповідача повторно розглянути звернення позивача від 23.05.2017 року.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2018 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23 травня 2017 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині, - відмовити.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова у повному обсязі складена і підписана 03 травня 2019 року.