Справа № 1440/2289/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р. м.ОдесаСправа № 1440/2289/18
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенко О. В., Кравченко К.В.,

за участю секретаря - Гошуренко Н.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - ГУ ДФС у Миколаївській області) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13 червня 2018 року № 0-1408.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при прийнятті відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік у сумі 20833,33 гривень, контролюючим органом не вірно визначена ціна нового автомобіля. Згідно офіційного сайту дилера виробника AUDI VIP CAR, подібний автомобіль, який придбаний позивачем, а саме AUDI Q7, об'єм двигуна 3000 кубічних сантиметрів, вид двигуна ТІДІАЙ, 2016 року випуску складає 75000 доларів США або 2136975 гривень станом на 2018 рік. На думку позивача, ціна в калькуляторі Мінекономіки не відповідає ціні автомобіля придбаного ФОП ОСОБА_1, яка склалася в Україні в 2018 році, що підтверджено інформацією на сайті дилерів AUDI в Україні, оскільки джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2018 року у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що автомобіль марки AUDI Q7, рік випуску до 3 років, включено до переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 (звітного) року, а тому вказаний автомобіль є об'єктом оподаткування, а позивач - платником транспортного податку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому остання просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що Мінекономрозвитку в калькуляторі відобразило хибну вартість нового автомобіля, в порушення наведених норм податкового кодексу, а податковий орган прийняв рішення на підставі неправдивої інформації.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що 2 березня 2018 року, на підставі договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 зареєструвала право власності на автомобіль AUDI Q7, 2016 р.в., двигун 3,0, дизель.

25 квітня 2018 року позивач здійснила перереєстрацію зазначеного автомобіля у зв'язку з заміною державного номерного знаку.

13 червня 2018 року відповідачем здійснено розрахунок транспортного податку ОСОБА_1 за 10 місяців 2018 року в сумі 20833,33 гривень.

13 червня 2018 року ГУ ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1408, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання позивачу за платежем "транспортний податок з фізичних осіб" за 2018 рік в сумі 20833,33 грн..

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 1 січня 2015 року, викладено у новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, чим запроваджено транспортний податок.

Згідно пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального".

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального (пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України).

На підставі п. 267.4 названої статті Кодексу ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Згідно пп. 267.6.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до підпунктів 267.6.1 та 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Кодексу обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Пунктом 4 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 (далі - Методика) визначено, що інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.

Пунктом 13 названої Методики передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Отже, визначення середньоринкової вартості транспортних засобів для цілей оподаткування транспортним податком відповідно до ст. 267 ПК України належить виключно до повноважень Мінекономрозвитку.

Як установлено матеріалами справи, автомобіль марки AUDI Q7, 2016 р.в., двигун 3,0, дизель, зареєстрований за ОСОБА_1 2 березня 2018 року.

За інформацією яка розміщена Мінеконорозвитком, на своєму офіційному веб-сайті, згідно переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 (звітного) року, автомобіль марки AUDI Q7, 2016 р.в., двигун 3,0, дизель, є об'єктом оподаткування згідно норм ПК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи позивача що середньоринкова вартість автомобіля визначається на підставі офіційних прайсів-листів виробників (дилерів), з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ», оскільки як вже зазначалось вище повноваженнями щодо розрахунку вартості легкових автомобілів, які є об'єктами оподаткування транспортним податком, а також перелік таких автомобілів станом на 01 січня податкового (звітного) року наділено виключно Мінеконорозвитку.

Так, розрахунок у 2016 році здійснювався виключено шляхом введення (підбору) параметрів по кожному автомобілю індивідуально, в той час як у 2018 році для визначення об'єкту оподаткування транспортним податком враховується саме середньоринкова вартість транспортних засобів, а не вартість окремого автомобіля.

Отже, автомобіль марки AUDI Q7, 2016 р.в., двигун 3,0, дизель є об'єктом оподаткування, а позивач - платником транспортного податку.

Щодо посилань позивача про те, що контролюючим органом невірно розраховано транспортний податок, оскільки ОСОБА_1 набула права власності на транспортний засіб у квітні 2018 року, колегія суддів вважає недоречним, оскільки матеріалами справи встановлено, що право власності на зазначений автомобіль позивач набула ще 2 березня 2018 року, а у квітні лише було здійснено перереєстрацію у зв'язку із заміною номерного знаку.

Відповідно до ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, є правильним.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржена постанова без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 2 травня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Кравченко К.В.