Справа № 0640/4566/18
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 0640/4566/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М.Ф.

Суддя-доповідач - Мельник-Томенко Ж. М.

24 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Погорлецького Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року (головуючий суддя Нагірняк М.Ф., повний текст рішення складено 12.11.2018) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру призначеної йому пенсії з 90% до 80% грошового забезпечення згідно довідки Адміністрації Держприкордонслужби України №11/14835 від 12.06.2012 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку з 01.07.2012 року розміру підвищення до його пенсії та виплати, з урахуванням 90% сум грошового забезпечення, згідно довідки Адміністрації Держприкордонслужби України №11/14835 від 12.06.2012 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.07.2012 року перерахунок розміру підвищення до його пенсії та виплату, з урахуванням 90% сум грошового забезпечення, згідно довідки Адміністрації Держприкордонслужби України №11/14835 від 12.06.2012 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області збитки - різницю в пенсії за минулий час, підвищення до пенсії у розмірі 437,27 грн. за кожний місяць, починаючи з 01.07.2012 року;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подати у 2-х місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили, звіт про його виконання.

Позивач, обгрунтовуючи вказані вимоги, зазначив про протиправність зменшення відповідачем основного розміру призначеної йому пенсії з 90% до 80% грошового забезпечення починаючи 12.06.2012 року та безпідставність застосування пенсійним органом постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року N 355 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення окружним судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення від 07 листопада 2018 року та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги позивача фактично дублюють доводи наведені ним у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наявність підстав для її задоволення, посилаючись на те, що пенсія позивача у розмірі 90% грошового забезпечення відновлена останньому рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року у рамках справи №0640/4086/18. Також, пенсійний орган зазначив, що підвищення до пенсії позивача нараховували у повній відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року N 355 "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вимоги ж апелянта про відшкодування моральної шкоди та встановлення заходів судового контролю заперечуються відповідачем як такі, що суперечать нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_2 є пенсіонером Державної прикордонної служби України та починаючи з січня 2005 року є отримувачем пенсії, призначеної відповідно до положень Закону України від 9 квітня 1992 pоку N2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон N 2262-XII) в розмірі 90% від суми його грошового забезпечення, що підлягало врахуванню для призначення пенсії.

Сторонами під час розгляду справи судом першої інстанції факт направлення Адміністрацією Державної прикордонної служби України, як уповноваженим структурним підрозділом Міністерства оборони України, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки від 12.06.2012 року про розмір грошового забезпечення Позивача для проведення перерахунку пенсії визнаний та підтвердження не потребує.

Для надання об'єктивної правової оцінки правовідносинам, що мають місце між сторонами, судовою колегією було досліджено матеріали пенсійної справи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

При цьому, висновок суду першої інстанції про відсутність у період з 01.07.2012 року по 01.01.2018 року будь-яких рішень пенсійного органу про зменшення Позивачу основного розміру призначеної пенсії з 90% до 80% грошового забезпечення знайшов своє підтвердження.

Так, відповідно до наявного в матеріалах пенсійної справи №1390 перерахунку Позивачеві проведено перерахунок пенсії з 01.07.2012 року із врахуванням збільшення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - ПКМУ №355), а саме: посадовий оклад - 1135,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., відсоткова надбавка за вислугу років 40% - 506,00 грн., ОУС 15% 15% - 175,25 грн., ОУС 15% 15% - 175,25 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% - 885,50 грн., премія 75 % - 851,25 грн., всього -3848,25 грн.

Основний розмір пенсії 90% грошового забезпечення (вислуга 32 роки) - 3463,72 грн.

Підвищення І категорії ЧАЕС - 202,56 грн., підвищення за ПКМУ №355 (11% від 3463,43 грн. =380,98 грн. максим. Розмір = 34,73 грн.), доплата до розміру пенсії зафіксованої індексації - 9,41 грн.

Відповідачем, обчислено основний розмір пенсії за відповідною посадою позивача і встановлено її в розмірі 3710,13 грн.

Зазначена пенсія у розмірі 90% грошового забезпечення виплачувалась позивачу до 01.01.2018 року.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - ПКМУ №103), постановлено перерахувати з 01.01.2018 року пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби...

На виконання вказаної норми, пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (надалі - Порядок №45) від Адміністрації Державної Прикордонної Служби України надійшла довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 31.03.2018 року № 11/1289 за посадою Позивача на час звільнення із військової служби.

Вказаною довідкою було визначено грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 за посадою Позивача, а саме: посадовий оклад - 5920,00 грн., оклад за військовим званням - 1410,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 3665,00 грн., всього - 10995,00 грн.

На підставі положень частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262 (надалі - Закон №2262), пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачеві з 01.01.2018 року і оскільки, відповідно до діючої на час проведення перерахунку редакції частини 2 статті 13 Закону №2262 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, розмір пенсії Позивача з 01.01.2018 року становив 70% сум грошового забезпечення.

Дана обставина була оскаржена позивачем до суду, внаслідок чого рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року №0640/4086/18 визнано неправомірними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії Позивача з 90% до70% сум грошового забезпечення та зобов'язано пенсійний орган провести з 01.01.2018 року перерахунок і виплату пенсії позивачу з урахуванням для обчислення розміру пенсії 90% грошового забезпечення.

Таким чином, враховуючи, що розмір пенсії Позивача з 01.07.2012 року по 31.12.2017 року становив 90% грошового забезпечення, а починаючи з 01.01.2018 року вказаний розмір відновлено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 року, судова колегія відхиляє вимоги позивача про визнання неправомірними дії відповідача та зобов'язання останнього здійснити перерахунок його пенсії з 01.07.2012 року в розмірі 90% сум грошового забезпечення, згідно довідки Адміністрації Держприкордонслужби України №11/14835 від 12.06.2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу" від 07.11.2007 року № 1294 затвердженого порядок призначення (перерахунку) пенсій та визначено складові грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсій. На підставі цієї постанови з 01.01.2008 органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок вже призначених пенсій.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 23.04.2012 № 355 установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків.

Пунктом 2 вказаної постанови передбачено, що при цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, та підвищень, передбачених абзацом 1 цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Отже, вказаним пунктом встановлено, що розміри пенсій з урахуванням підвищень, встановлених пунктом 1 цієї постанови, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294.

Як встановлено з матеріалів справи станом на 01.04.2012 року грошове забезпечення для встановлення підвищення, відповідно до довідки №11/14835 від 12.06.2012 року виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України за посадою, з якої позивач звільнений, становить 4372,70 грн. Основний розмір пенсії обчислений з цього грошового забезпечення складає 3463,43 грн. (3848,25 грн. х 90%). Максимальний розмір підвищення становить 34,73 грн. (4372.70 грн. х 80% = 3498,16 гри. - 3463,43 грн.).

На виконання вказаної постанови з Позивачу проведено перерахунок пенсії, та встановлено підвищення в розмірі 34,73 грн.

В даному випадку, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно безпідставного ототожнення позивачем понять підвищення до пенсії із перерахунком розміру призначеної пенсії у зв'язку із збільшенням розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців. Зокрема, нормами постанови N 355 не передбачено підвищення призначеної Позивачу пенсії з врахуванням відсоткової ставки основного розміру призначеної йому пенсії за віком.

На переконання судової колегії, відповідачем при проведенні підвищення пенсії позивачу було правомірно враховано граничні розміри (відсотки) в залежності від періоду, які безпосередньо зазначені в постанові N 355, а не відсоток (90%) основного розміру призначеної йому пенсії за віком.

Таким чином, доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм надана належна правова оцінка. Нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

Стосовно інших доводів позивача, судовою колегією враховується приписи п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За встановлених обставин, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 26 квітня 2019 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сторчак В. Ю.