Справа № 818/1526/18
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 р. Справа № 818/1526/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Лебединського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області Цурікова Олега Миколайовича про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до начальника Лебединського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області Цурікова Олега Миколайовича (далі - відповідач, начальник Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області Цуріков О.М.) з вищевказаним позовом.

Ухвалою від 11.03.2019, з урахуванням висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019, та заяви про усунення недоліків, судом відкрито провадження в частині позовних вимог щодо визнання неправомірною бездіяльності начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області, що полягає у ненаданні відповіді на питання, зазначені у пунктах 4 і 5 заяви ОСОБА_1 від 10.09.2017 № 431 та невиконанні вимоги, викладеної у пункті 5 вказаної заяви, а також щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача надати відповідь на питання 4 зазначеної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.09.2017 позивач звернувся до начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області із заявою № 431. В пункті 1 заяви містилось повідомлення про злочин, інші пункти заяви були оформлені відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян». Листом від 22.09.2017 № 164/13159 позивача повідомили про те, що за його заявою проведена перевірка поліціантами Лебединського ВП ГУНП , однак ознак кримінального або адміністративного правопорушень виявлено не було, у зв'язку із чим подальша перевірка була припинена.

Позивач не погодився із такими діями відповідача, оскільки на його думку, начальник Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області проігнорував вимоги заяви № 431, викладені в п. п. 4, 5 чим обмежив його право на отримання інформації. Вважає, що відповідач, при розгляді цих питань не виконав всіх вимог ст.ст. 15, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Лебединський ВП ГУНП України в Сумській області відзиву на позов ОСОБА_1 не надав, позицію по справі, із посиланням на відповідні докази, не обґрунтував.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 скасовано ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 (про відмову у відкритті провадження) та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 по справі за вищевказаним позовом. Справу в частині позовних вимог направлено для продовження розгляду до Сумського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.03.2019 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи та об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області із заявою від 10.09.2017 № 431 (а.с.126), в якій просив:

1) внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 366 КК України службове підроблення;

2) якщо слідчий або інші працівники Лебединського ВП, писатимуть рапорти чи висновки в яких стверджуватимуть про відсутність в заяві ознак кримінального правопорушення, просив детально мотивувати своє рішення, назвати докази і повідомити обставини на підставі яких працівники поліції дійшли такого висновку, вказати статтю закону, яка дає право слідчому робити такі висновки без проведення слідчих дій в досудовому розслідуванні, та назвати докази і зазначити обставини на підставі яких слідчий дійшов такого висновку та спростував факти викладені в заяві, та описати процес здійснення слідчим оцінки обґрунтованості заяви з повідомленнями про кримінальне правопорушення;

3) до внесення відомостей в ЄРДР заборонив проводити будь які інші дії пов'язані з даним його зверненням, в тому числі - робити перевірки, збирати докази чи опитувати осіб;

4) якщо до внесення зазначених відомостей в ЄРДР буде проведена будь-яка перевірка з даного приводу, просив назвати осіб, які ініціювали та виконали цю перевірку, а також вказати закони якими вони керувались при проведенні перевірки;

5) якщо Лебединський ВП все ж таки буде проводити перевірку, без внесення відомостей до ЄРДР, просив залучити його до цієї перевірки.

На вказану заяву позивач отримав відповідь за підписом начальника Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області Цурікова О.М. від 22.09.2017 №К-164/13159, в якій повідомлялось про те, що за його зверненням проведена перевірка. Подальшу перевірку припинено у зв'язку з відсутністю ознак кримінального чи адміністративного правопорушення (а.с.127).

ОСОБА_1 вважає, що відповідач, розглянувши, крім іншого, питання 4, 5 заяви згідно Закону України «Про звернення громадян», вчинив бездіяльність, що полягає у порушенні його прав шляхом не надання йому інформації на запит, не залучення його до перевірки.

Суд, з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019, погоджується із такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон України «Про звернення громадян») громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) (стаття 15 Закону).

За приписами ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, серед іншого, зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об'єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена заява громадянина, зобов'язаний об'єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

З матеріалів справи, судом встановлено, що заява ОСОБА_1 від 10.09.2017 №431 була розглянута відповідачем та лише частково надана відповідь.

Так, у пункті 4 заяви № 431 позивач просив у разі проведення перевірки до внесення відомостей в ЄРДР, назвати осіб які ініціювали та виконали цю перевірку, а також вказати закони якими вони керувались при проведенні перевірки. У пункті 5 позивач просив, у разі якщо Лебединський ВП буде проводити перевірку, без внесення відомостей до ЄРДР, залучити його такої перевірки.

Проте, листом від 22.09.2017 №К-164/13159 відповідач лише повідомив позивача про те, що перевірка за зверненням ОСОБА_1 була проведена, ознак кримінального правопорушення не виявлено, а перевірка припинена.

Тобто, Лебединський ВП ГУНП України в Сумській області не виконав вимоги Закону України «Про звернення громадян» та не надав усієї інформації, яку просив надати позивач, а саме не було названо осіб, які ініціювали та виконали перевірку, не вказано норми закону, якими такі особи керувались при її проведенні.

Крім того, поза увагою залишено питання пункту 5 заяви щодо залучення позивача до проведення перевірки, а саме не надано ні позитивної відповіді, ні обґрунтованої відмови на вказане питання.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги в частині визнання неправомірною бездіяльність начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області Цурікова О.М. щодо ненадання відповіді на питання, зазначені у пунктах 4 і 5 заяви ОСОБА_1 від 10.09.2017 № 431 та невиконання вимоги, викладеної у пункті 5 вказаної заяви, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2017 №431 та надати відповідь на 4 питання заяви, з урахуванням п. 5 вказаної заяви.

Враховуючи, що доказів понесення судових витрат позивачем суду не надано, а ухвалою суду від 11.03.2019 ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат, згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до начальника Лебединського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області Цурікова Олега Миколайовича (42200, Сумська область, м.Лебедин, вул.Тараса Шевченка, буд.12, ) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Лебединського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області Цурікова Олега Миколайовича щодо ненадання відповіді на питання, зазначені у пунктах 4 і 5 заяви ОСОБА_1 від 10.09.2017 № 431 та невиконання вимоги, викладеної у пункті 5 вказаної заяви.

Зобов'язати начальника Лебединського відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2017 № 431 та надати відповідь на 4 питання заяви, з урахуванням пункту 5 вказаної заяви.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.05.2019.

Суддя І.Г. Шевченко