Справа № 320/10321/18
Суддя: Міщенко Т. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 25.04.2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.,

за участі секретаря - Макаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жигира Романа Геннадійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора СРПП № 1 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жигира Р.Г. від 02.12.2018 серії ДПО 18 № 523015 по справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що 02.12.2018 його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. Порушення полягало у не ввімкненні ближнього світла фар автомобіля поза межами населеного пункту, що підпадає під порушення п. 9.8 ПДР. Проте, відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП передбачена за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, а його транспортний засіб рухався виключно прямо. На його думку, за це правопорушення передбачена відповідальність за статтею 125 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, свою вину визнав щодо не увімкнення ближнього світла фар поза межами населеного пункту, проте вважав своє порушення таким, що не може бути кваліфіковане за ч 2 ст. 122 КУпАП, а підпадає під кваліфікацію ст. 125 КУпАП, тому просив скасувати постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, так як вона є незаконною.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважав винесену постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП законною. Зазначив, що 02 грудня 2018 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, допустив порушення п. 9.8 ПДР, а саме поза межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Своє твердження мотивував тим, що фари ближнього світла це зовнішні освітлювальні прилади, а ввімкнення їх (незалежно в темну чи світлу пору доби) це певний захід, дія, спрямована на користування даними приладами (даний захід передбачено п. 9.8 ПДР України), а отже настає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані суду докази, вважає, позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2018 року інспектор СРПП № 1 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жигир Р.Г. виніс постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 523015 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно постанови ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Астраханка-Тихонівка-Вознесенка, поза межами населеного пункту не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР.

Не погоджуючись із зазначеною постановою інспектора, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

У відповідності до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом досліджено диск з відеозаписом, яким підтверджується те, що дійсно позивач керував транспортним засобом ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_1, поза межами населеного пункту без ввімкнутого світла фар.

Також, суд проаналізував відповіді Управління патрульної поліції в Запорізькій області та Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області, надані позивачу на його звернення з питань застосування актів законодавства в сфері безпеки дорожнього руху, що містяться в матеріалах справи, та, в свою чергу, дійшов наступного висновку.

Пунктом 9.8. розділу 9 ПДР передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно з п.1.10 ПДР денні ходові вогні зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби. Денні ходові вогні це зовнішні світлові прилади. Згідно Правил дорожнього руху вони є попереджувальним сигналом. Вимоги до їх ввімкнення містяться в розділі 9 ПДР Попереджувальні сигнали, а не в розділі 19 ПДР Користування зовнішніми світловими приладами.

Таким чином, системний аналіз вказаних правових норм, на переконання суду, дає підстави для висновку, що вимога про ввімкнення у період з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних засобах під час руху поза населеними пунктами денних ходових вогнів або ближнього світла фар стосується вимог ПДР щодо попереджувальних сигналів.

Суд зазначає, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом, передбаченим п. 9.1 розділу 9 Попереджувальні сигнали Правил дорожнього руху, відповідно до якого попереджувальними сигналами є: сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; звукові сигнали; перемикання світла фар; увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до пункту 9.2 розділу 9 Попереджувальні сигнали ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед початком руху і зупинкою; перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Разом із тим, диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку, тобто у разі порушення п. 9.2 ПДР, чого у даному випадку встановлено не було.

Твердження відповідача про те, що у вказаній ситуації позивачем допущено порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.122 КУпАП, суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем у оскаржуваній постанові зазначено порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, передбачене пунктом 9.8 розділу 9 Попереджувальні сигнали, натомість, як вже зазначалось, порядок користування зовнішніми освітлювальними приладами встановлено розділом 19 ПДР, про порушення вимог якого суб'єкт владних повноважень не зазначає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що правопорушення, зафіксоване інспектором в оскаржуваній постанові, а саме: порушення позивачем вимог п. 9.8 ПДР - поза межами населеного пункту рухався з вимкненими фарами ближнього світла, не може бути кваліфіковане за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд звертає увагу на те, що приписами ст. 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст.ст. 121 - 128, ч. 1 і 2 ст. 129, ст.ст. 139 і 140 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, суд вважає цілком правильною кваліфікацію цих дій, визначену самим позивачем за статтею 125 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за вчинення інших порушень правил дорожнього руху, за що передбачено стягнення у вигляді попередження.

Таким чином, невірна кваліфікація дій позивача, безумовно, свідчить про протиправність ухваленого відповідачем рішення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серії ДПО 18 № 523015 від 02.12.2018 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 9, 10, 12, 19, 20, 72-77, 90, 94, 132-139, 143, 192, 193, 210, 211, 219, 220, 241-246, 257, 258, 262, 268 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 1 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жигира Романа Геннадійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора СРПП № 1 Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Жигира Романа Геннадійовича від 02.12.2018 серії ДПО18 № 523015 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 травня 2019 року.

Суддя: