Справа № 160/2692/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2019 року Справа № 160/2692/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у спрощеному провадженні (в порядку письмового провадження) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, -
25 березня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат ОСОБА_2 за період: жовтень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки за період: жовтень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області без будь-яких фактичних та правових підстав визнано позивача внутрішньо переміщеною особою та припинено виплату їй пенсії. Позивач зазначає, що вона не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки 21 серпня 2014 року ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання в АДРЕСА_2. Таким чином, відповідач вийшов за межі власних повноважень, визначивши позивача внутрішньо переміщеною особою, чим порушує права позивача на отримання гарантованого Конституцією України грошового забезпечення у вигляді пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/2692/19. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні.
11 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.07.2014 як отримувач пенсії за віком.
Листом від 06.11.2018 № 2282/0/248-18 позивачу надана відповідь, в якій вказано, що з 01.07.2014 ОСОБА_2 перебуває на обліку, як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 509 (далі -Порядок № 509).
Рішення про відмову у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи приймається відповідно до пункту 8 Порядку № 509.

За результатами проведеної перевірки з'ясовано, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або рішення про відмову у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні.

З жовтня 2018 року виплата пенсії була призупинена, про що позивача було повідомлено листом від 19.09.2018 р. № 694/03.24.

20 грудня 2018 року позивач надала заяву щодо поновлення виплати пенсії та довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.12.2018 № 1229-.

Відділом з питань призначення та перерахунків пенсій №20 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 29.12.2018 № 1254/03.24 документи позивача направлені на розгляд комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утвореної Покровською районною державною адміністрацією та лише після надходження рішення комісії буде можливо вирішити питання про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ОСОБА_2 з 01 липня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». У Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач перебуває на підставі власної заяви від 27.08.2014 р..

Як видно з матеріалів справи, виплату пенсії ОСОБА_2 відповідачем було припинено з жовтня 2018 року.

Підставою для зупинення виплати пенсії стало те, що на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивач є внутрішньо переміщеною особою, повинна пройти відповідну реєстрацію та отримати статус такої особи, лише після чого можливо поновити їй виплату пенсії, про що відповідач повідомив ОСОБА_2 листом від 09.01.2019 р. №Г 20063-18, наданому на звернення позивача.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 02.04.2015, що підтверджується відповідною відміткою Покровського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області, яка міститься в паспорті позивача серії НОМЕР_2, виданого Гірницьким РВ УМВС України в м. Макіївці 02.07.1998 р..

Позивач зазначає, що вона виїхала на постійне місце проживання до АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 07.08.2014 № 1150, відповідно до якої ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 та на підставі якої стала на облік в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В подальшому, 21 серпня 2014 року позивачем придбано житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2

02.04.2015 ОСОБА_2 знята з попереднього місця реєстрації: АДРЕСА_1 та 02.04.2015 зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідними відмітками Покровського РС ГУДМС України в Дніпропетровській області в паспорті позивача Серії НОМЕР_2

В преамбулі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон), на положення якого посилається відповідач в обґрунтування правомірності зупинення виплати пенсії ОСОБА_2, зазначено, що цей Закон встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

З наведеного видно, що дії відповідача по зупиненню виплати пенсії позивачу з посиланням на положення вищенаведеного Закону суперечать меті його прийняття - встановлення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

У відповідності до ч. 1 та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» оформлення документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, або документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Як визначено п. 2 ч. 8 ст. 11 цього ж Закону органом, що здійснює взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в порядку, встановленому статтею 4 цього Закону є місцеві державні адміністрації.

Отже, з наведеного видно, що положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» не визначають органи пенсійного фонду як органи, що здійснюють взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509 (далі - Порядок).

Згідно з пунктами 1 та 2 Порядку, довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

З наведеного видно, що визнання особи внутрішньо переміщеною відбувається лише на підставі її заяви. Отже, подання такої заяви обумовлено наявністю у особи, що звертається до відповідних органів зацікавленості у визнанні її внутрішньо переміщеною, що передбачає наявність відповідного волевиявлення особи на це.

З матеріалів пенсійної справи видно, що у зв'язку з вимогою відповідача по наданню довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яким поновлення виплати ОСОБА_2 пенсії поставлено в залежність від факту надання такої довідки, позивач отримала означену довідку 19.12.2018 №1229- та надала її до пенсійного органу з метою поновлення виплати їй пенсії.

Таким чином, як на момент звернення ОСОБА_2 до відповідача з заявою про взяття її на облік з метою виплати їй пенсії на території Дніпропетровської області, так і на момент зупинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплати ОСОБА_2 пенсії (з жовтня 2018 року), остання не перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа.

З огляду на положення вищенаведених норм чинного законодавства, суд зазначає, що як саме звернення особи, так і внесення її до реєстру внутрішньо перемішених осіб не може бути здійснено за вказівкою органів державної влади, в тому числі, органів пенсійного фонду.

Повноваження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визначені Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2.

Згідно з п. 2 означеного Положення, Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідач, визначивши умовою для поновлення виплати пенсії ОСОБА_2, постановлення її на облік як внутрішньо переміщеної особи вийшов за межі наданих йому повноважень.

З матеріалів справи видно, що взяття на облік позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обумовлено її реєстрацією за адресою: Дніпропетровська область, Покровський район, смт. Просяна, доказів зворотнього відповідачем не надано.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні є вільними у виборі місця проживання, що гарантується статтею 33 Конституції України.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, починаючи з 02.04.2015 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, що є достатньою підставою для її перебування на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувача пенсії.

Статтею 46 Конституції України гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підстави для припинення виплати пенсії, визначені в ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Так, відповідно до частини першої наведеної статті виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідачем не надано суду доказів наявності обставин, передбачених ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для зупинення виплати пенсії ОСОБА_2.

Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд відзначає, що відповідачем не надано суду рішення про припинення/зупинення виплати пенсії позивачу, наявність якого є умовою для зупинення виплати пенсії за приписами статті 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на все вищевикладене та враховуючи фактичні обставини у цій справі, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по припиненню пенсійних виплат ОСОБА_2 за період: жовтень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року є протиправними, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню судом.

За таких обставин, позовні вимоги про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки пенсії за період: жовтень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 139, 194, 242 - 246, 250, 255, 257, 261, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, і.к. 21910427) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області по припиненню пенсійних виплат ОСОБА_2 за період: жовтень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії та здійснити виплату заборгованості за час затримки виплати пенсії за період: жовтень - грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, і.к. 21910427) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 травня 2019 року.

Суддя О.В. Царікова