Справа № 280/4942/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 травня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4942/18
(суддя Лазаренко М.С., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі №280/4942/18 за позовом комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» 21 листопада 2018 року звернулось до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Запорізькій області згідно з яким, просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача № ЗП/1953/565/АВ/П/ІП-ФС від 08 листопада 2018 року про накладення уповноваженими особами на позивача штрафу у розмірі 3723,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що інспекційне відвідування проведено з порушенням норм діючого законодавства. Зазначає про те, що ч.2 ст. 265 КЗпП України не передбачено застосування штрафу до суб'єкта господарювання у зв'язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу, а тому накладення на позивача штрафу за порушення ч.3 ст. 24 КЗпП України внаслідок відсутності повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу є безпідставним.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що накладення на позивача штрафу за порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, внаслідок відсутності повідомлення ДФС про прийняття працівника на роботу, є безпідставним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що інспекційне відвідування було проведено у відповідності до вимог законодавства. Зазначає про те, що під час інспекційного відвідування було виявлено факт допуску працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу та позивачем зазначений факт не заперечується.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач посилаючись на її необґрунтованість, просить у задоволенні скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наказу від 24 вересня 2018 року №1546 та на підставі направлення від 09 жовтня 2018 року № 873 інспектор праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області Бохан Наталя Вікторівна провела позапланову перевірку позивача з питань додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

За результатами цієї перевірки 18 жовтня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовую найману працю № ЗП/1953/565/АВ (а.с.16-20).

В акті перевірки встановлені порушення з боку позивача, зокрема, частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України.

Такі висновки відповідача обґрунтовані тим, що працівник позивача ОСОБА_2 була призначена на посаду дорожнього робочого 2-го розряду на підставі наказу від 03 вересня 2018 року № 155к. Подане позивачем повідомлення до ДФС 31.08.2018 року не отримано останнім у зв'язку з невідповідністю формату (стандарту) електронного документа звітності, що підтверджується квитанцією №1. Таким чином позивачем не повідомлено ДФС України про прийняття на роботу ОСОБА_2 Повторно повідомлення подане 17.10.2018 року.

08 листопада 2018 року заступник начальника Головного управління Держпраці у Запорізькій області Ганенко Олександр Олександровича на підставі акта перевірки № ЗП/1953/565/АВ від 18 жовтня 2018 року прийняв постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗП/1953/565/АВ/П/ІП-ФС, відповідно до якої за порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України та на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України на позивача було накладено штраф у розмірі 3723,00 грн. Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, умовою допуску працівника до роботи є укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з оскаржуваної постанови на позивача накладено штраф відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України за порушення інших вимог трудового законодавства у розмірі мінімальної заробітної плати - 3723 грн. (а.с.24).

Тобто, висновок суду першої інстанції про те, що частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України не передбачено застосування штрафу до суб'єкта господарювання у зв'язку з відсутністю повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу є помилковим, як наслідок задоволення позову з цих підстав є помилковим.

При цьому, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність оскаржуваної постанови та наявності підстав для її скасування, враховуючи наступне.

Положення частини 3 статті 24 КЗпП України встановлюють заборону допуску працівника до роботи без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не заперечується той факт, що зазначене повідомлення подане до ДФС 31.08.2018 року останнім не отримано, а повторне повідомлення подане 17.10.2018 року, в той час як наказ про прийняття на роботу датований 03.09.2018 року.

З акта інспекційного відвідування №ЗП1953/565/АВ від 18.10.2018 року вбачається, що посадовими особами відповідача зроблено висновок про допуск ОСОБА_2 до роботи, в той час як акт не містить опису в чому саме полягає такий допуск, не надано відповідачем і доказів фактичного допуску працівника до роботи.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що укладення трудового договору, в цьому випадку наявність наказу про прийняття на роботу №155к від 03.09.2018 року не є тотожнім поняттю «фактичного допуску до роботи», оскільки існування такого наказу свідчить виключно про прийняття працівника на роботу, проте не підтверджує факт його допуску до роботи та виконання таким працівником процесу праці.

Враховуючи те, що відповідачем в акті інспекційного відвідування №ЗП1953/565/АВ від 18.10.2018 року не встановлено обставин які свідчать про допуск ОСОБА_2 до роботи, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необґрунтованість постанови № ЗП/1953/565/АВ/П/ІП-ФС від 08 листопада 2018 року про накладення на позивача штрафу за фактичний допуск ОСОБА_2 до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття цього працівника на роботу.

Між тим, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача про те, що у відповідача були відсутні підстави для здійснення інспекційного відвідування позивача, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 9 Конституції України встановлює, що «Чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» у разі розбіжності правил міжнародного договору України з правилами внутрішнього законодавства України слід застосовувати правила міжнародного договору.

В свою чергу ч. 2 ст. 17 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі (далі - Конвенція), ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості і торгівлі» від 08.09.2014 року № 1985-ІV встановлено, що інспектори праці можуть на свій розсуд вирішити питання щодо того, чи слід робити попередження або давати пораду замість того, щоб порушувати або рекомендувати порушити переслідування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити, виклавши текст мотивувальної частини в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Запорізькій області - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року у справі №280/4942/18 - змінити, виклавши текст мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 06 травня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко