Справа № 120/4694/18-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4694/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

07 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі Жмеринське ОУПФУ) в якому просив:

-визнати неправомірним рішення Жмеринського ОУПФУ про відмову в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.08.2018 року на підставі довідки ТУ ДСА у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром;

-зобов'язати Жмеринське ОУПФУ призначити щомісячне довічне грошове утримання на підставі довідки ТУ ДСА у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01.08.2018 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року позов задоволено:

-визнано неправомірним рішення Жмеринського ОУПФУ про відмову в проведенні перерахунку позивачу довічного щомісячного грошового утримання з 01.08.2018 року на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року, в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром;

-зобов'язано Жмеринське ОУПФУ призначити ОСОБА_2 довічне щомісячне грошове утримання на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром починаючи з 01.08.2018 року, із урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що стаж роботи позивача на посаді судді складає 18 років 6 днів, що є недостатнім для проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до чинного законодавства.

Крім того, скаржник просив звернути увагу, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року в адміністративній справі №130/1372/17 зобов'язано Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_2 довічне щомісячне грошове утримання на підставі довідки ТУ ДСА у Вінницькій області № 4-35/1109 від 13.04.2017 року в розмірі 86 % грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження максимальним розміром починаючи з 26.04.2017 року. Однак, ні в описовій, ні в резолютивній частинах даного судового рішення не вказано, що в подальшому слід проводити перерахунок довічного щомісячного грошового утримання, на підставі інших довідок ТУ ДСА у Вінницькій області, зокрема довідки №4-35/0903 від 02.08.2018.

10 квітня 2019 року через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв'язку із чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції -без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є суддею у відставці та відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 в адміністративній справі №130/1372/17 останньому з 26.04.2017 призначено довічне щомісячне грошове утримання в розмірі 86 % утримання судді.

У зв'язку із підвищенням грошового утримання судді, що працює на відповідній посаді з 01.01.2018 року, позивач отримав від ТУ ДСА у Вінницькій області довідку від 02.08.2018 про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказану довідку разом із заявою про перерахунок призначеного грошового утримання від 13.08.2018, ОСОБА_2 подав до Жмеринського ОУПФУ.

Вказана заява була задоволена, про що позивача повідомлено листом від 11.09.2018 року з №59/ш-7.

Однак, в подальшому ОСОБА_2 отримав від відповідача лист від 12.12.2018 року №1182/02-3-33/02-1, в якому повідомлено про помилковість проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду станом на 01.01.2018 року.

Таке рішення Управління мотивоване тим, що у позивача відсутній 20-річний стаж, який зараховуються до стажу судді.

При цьому, відповідач зазначив, що в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 в адміністративній справі №130/1372/17, якою ОСОБА_2 призначено довічне грошове утримання судді не вказано, що подальший перерахунок повинен здійснюватись, виходячи з 86% грошового утримання судді.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання в розмірі 86 % від суддівської винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Так, з матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови в перерахунку довічного грошового утримання судді слугувала та обставина, що на переконання відповідача, стаж роботи позивача на посаді судді становить менше 20 років. Зокрема, Управлінням не зараховано до вказаного стажу, період проходження військової служби та половину строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України передбачено, що підставами для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

За правилами ст.137 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Отже, наведеною нормою права, яка була чинна на час звернення позивача за призначенням щомісячного довічного грошового утримання, не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду військової служби та половину періоду навчання на денному відділенні у вищому навчальному закладі.

Разом з тим, згідно з абз. 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 43 Закону України "Про статус суддів" ( в редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус суддів" від 24 лютого 1994 року), який був чинний на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов'язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також у період роботи позивача на посаді судді, діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010р., п.11 Перехідних положень якого було передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» від 03 вересня 2005 року № 865, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10 липня 1995 року № 584/95, чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що якщо стаж роботи на посаді судді становить більше 10 років, то до цього стажу має враховуватися також половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та проходження строкової військової служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06 березня 2018 року (справа № 308/6953/17), від 19 червня 2018 року (справа № 243/4458/17), від 20 листопада 2018 року (справа № 686/23450/16-а) від 20 грудня 2018 року (справа № 482/684/17), від 03 квітня 2019 року (справа № 686/7686/17), від 02 квітня 2019 року (справа № 607/8578/17), 03 квітня 2019 року (справа № 149/610/17).

Як слідує з матеріалів справи, позивач в період з 25.10.1962 року по 12.11.1965 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР; з 03.09.1968 року по 26.06.1973 року навчався за денною формою в Львівському державному університеті ім.Франка; з 27.03.1991 року по 28.03.2004 року працював на посаді судді Жмеринського районного суду Вінницької області та з 29.03.2004 року по 31.03.2009 року-на посаді судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області та звільнений з посади у зв'язку з поданням заяви про відставку. Вищезазначений стаж складає повних 23 роки, з них стаж на посаді судді-18 років.

Отже, зважаючи на те, що стаж роботи ОСОБА_2 на посаді судді становить більше 10 років, то до стажу роботи, який дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання підлягає враховуванню період проходження строкової військової служби та половина строку навчання за денною формою в Львівському державному університеті ім.Франка.

Колегія суддів звертає увагу, що дана обставина встановлена постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.09.2017 року в адміністративній справі №130/1372/17, яка набрала чинності.

За приписами ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 в розмірі 86% розміру винагороди судді, який працює на відповідній посаді, слід зазначити наступне.

Статтею 141 Закону України від 07.07.2010 року №2453-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.12.2015 року визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, стаж роботи ОСОБА_2, що дає право на отримання довічного щомісячного грошового утримання складає 23 роки, а відтак, враховуючи норми ст.141 Закону №2453-VIII, довічне грошове утримання останнього повинно виплачуватись у розмірі 86 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

22 липня 2018 року набрав чинності Закон України від 15 травня 2018 року №2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

При цьому Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017.

Як зазначено в пункті 2 Рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультра активна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). В пункті 3 зазначеного рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадку, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб.

Надання зворотної дії Закону (ретроактивність Закону) - виключення, про що повинна бути пряма вказівка про це в Законі.

Отже, у даному випадку самим законодавцем дію Закону України від 15 травня 2018 року №2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме-починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

Таким чином, з 01 січня 2018 року посадовий оклад судді встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

В рішенні від 01.11.2018 по справі №0640/3835/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що оклад судді є однією зі складових суддівської винагороди, а 15.05.2018 Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" № 2415-VIII були внесені зміни до пункту 3, розділу 11 Закону України №1774-VIII та встановлено порядок обчислення грошової винагороди судді із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Отже, цим Законом передбачено необхідність перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи з цієї розрахункової величини, яка в майбутньому може змінюватись. Зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з 01.01.2018 позивач набув права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, відповідно до ТУ ДСА у Вінницькій області № 4-35/0903 від 02.08.2018 року. Однак зважаючи на те, що перерахунок довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по 01.08.2018 не входить до позовних вимог та до предмету спору у даній справі, колегія суддів, в силу приписів ч.5 ст.308 КАС України, позбавлена можливості надати правову оцінку діям відповідача в цій частині.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у перерахунку грошового утримання судді, яка викладена в листі Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 12.12.2018 року №1182/02-3-33/02-1, на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області №4-35/0903 від 02.08.2018 року, є протиправною, а отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 78, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4