Справа № 495/378/19
Суддя: Заверюха В. О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/378/19
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

23 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції Ахіджанової Олени Юріївни про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до капрала поліції Ахіджанової Олени Юріївни, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №693113 від 27.12.2018 року, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України та справу у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн. закрити.

Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позову зазначив, що оскаржувальна постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації та не відповідачем, а лейтенантом Лазебним І.А. та не у автоматичному, а у ручному режимі, в даному випадку постанову повинна складати посадова особа, яка зафіксувала порушення ПДР. Постанова була винесена на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцемзнаходження відповідного органу, крім того, позивачу не було надано часу на реалізацію відповідних прав, зокрема, подати докази, пояснення, заявляти клопотання, скористуватися правовою допомогою, що є порушенням його прав.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2019 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

18.02.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова є обґрунтованою та законною, а вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

27.02.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої позивач просив витребувати у поліцейського роти №2 батальону №2 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ахіджанової Олени Юріївни, відеозапис від 27.12.2018 року з нагрудної відеокамери розгляду адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, позов підтримує та справу розглянути у його відсутність.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2019 року у поліцейського роти №2 батальону №2 УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Ахіджанової Олени Юріївни витребувано відеозапис від 27.12.2018 року з нагрудної відеокамери розгляду адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, суд з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутність та на підставі наявних в матеріалах справи пояснень, доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Дослідивши матеріали справи, докази, відзив, відповідь на відзив, суд встановив.

27 грудня 2018 року у відношенні позивача ОСОБА_1 поліцейським роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Ахіджановою О.Ю. було винесено постанову (серія НК №693113) у відношенні ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою встановлено, що 27.12.2018 року о 13 год. 46 хв. на автодорозі М-14 "Одеса Мелітополь Новоазовськ" с.Нечаяне, вул.Одеська 1, водій ОСОБА_1 рухався на автомобілі «TOYOTA VENZA» з номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 88 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 38 км/год, чим порушив вимоги п.п.12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТгuСаm LTI 20/20 (серійний номер ТС000760).

Позивач ОСОБА_1 з постановою серія НК №693113 не згоден, з звязку з чим звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 27.12.2018 року ОСОБА_1 рухався на автомобілі «TOYOTA VENZA» з номерним знаком НОМЕР_1 по автодорозі М-14 "Одеса Мелітополь Новоазовськ" с.Нечаяне та був зупинений поліцейським Лазебним І.А. з підстав порушення правил дорожнього руху, а саме: перевищення швидкості руху, яка вимірювалась приладам ТгuСаm, для огляду фото приладу позивачу не було пред`явлено, на запитання позивача чи є в наявності метрологічні документи на прилад та чи пройшов ОСОБА_2 навчання з приводу користування даним приладом, позивачу було рекомендовано звернутись до УПП в Миколаївській області. В подальшому ОСОБА_3 було винесено постанову серії НК №693113 про накладення на позивача штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації та не відповідачем, а лейтенантом ОСОБА_2 та не у автоматичному, а у ручному режимі, в даному випадку постанову повинна складати посадова особа, яка зафіксувала порушення ПДР. Постанова була винесена на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцемзнаходження відповідного органу та позивачу не було надано часу на реалізацію відповідних прав, зокрема, подати докази, пояснення, заявляти клопотання, скористуватися правовою допомогою, що є порушенням його прав.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Дане правопорушення було зафіксовано на лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС 000760.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год., прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» знаходиться на відмітці - 99 км+ 900 м А/Д М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Через 300 м від нього встановлено дорожній знак 5.45 «Початок населеного пункту», з якого починається населений пункт - с.Нечаяне. На 98 км+400 м встановлено знак 5.46 «Кінець населеного пункту», де відповідно до вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху допустима швидкість руху автомобіля не більше 50 км/год.

Наказом МВС України № 33 від 01.03.2010 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 року за № 262/17557, який наразі чинний, затверджений перелік спеціальних технічних засобів, що використовуються в органах Національної поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, до якого включено лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «ТгаСАМ». Зазначений нормативний документ МВС погоджено в установленому порядку в Державному комітеті України з питань технічного регулювання та споживчої політики.

Даний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1 -2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 ТгиСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, такої процедури як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 93.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111923, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 року та чинного до 25.03.2015 pоку, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000760 є придатним до застосування.

Можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 , виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року №04/02/03/3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідно до Журналу обліку лазерного вимірювання швидкості TruCam №324 за 27.12.2018 року інспекторам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано прилад TruCam для фіксації порушень ПДР, що підтверджує факт правомірності його використання поліцейськими управління патрульної поліції в Миколаївській області.

Відповідно до розстановки сил та засобів на 27.12.2018 року екіпаж патрульної поліції «Корвет-503» у складі вищезазначених інспекторів патрульної поліції заступив на патрулювання ділянки а/д М-14 з м. Миколаєва до с. Нечаяне, що підтверджує законність перебування вказаного екіпажу у місці скоєння факту правопорушення та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ..

Позивач вважає, що у зв`язку із виключенням TruCam із реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки у листопаді 2015 року, використання приладу сьогодні поліцією є незаконним.

Проте, такий висновок не відповідає дійсності.

Дійсно такий Реєстр є і дійсно TruCam в Реєстрі немає.

Проте наявність/відсутність приладу в Реєстрі мала значення до 01.01.2016 року (коли набув чинності новий Закон України "Про метрологію і метрологічну діяльність .

Відповідно до нового закону, повторного внесення до Реєстру приладів, яким до набуття чинності закону видано сертифікат, не передбачено.

Більше того, відповідно до наказу МЕРТА зберігання даних Реєстру мало б здійснюватись лише до 01.01.2019р (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/zl081-16).

Таким чином, наявність свідоцтва про повірку є єдиним і достатнім документом, що підтверджує, що TruCam є вимірювальним приладом і його можна використовувати для фіксації перевищення швидкості.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, представник відповідача надав суду фото подій, які мали місце під час руху транспортного засобу під керуванням позивача, де останній рухався зі швидкістю 88 км/год на автодорозі М-14 "Одеса Мелітополь Новоазовськ" с.Нечаяне.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, наявні в справі докази в сукупності повністю підтверджують порушення позивачем ОСОБА_1 вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Таким чином, викладені позивачем у позовній заяви обставини, не відповідають дійсності, оскільки з фото- фіксації вбачається рух транспортного засобу під керуванням позивача зі швидкістю 88 км/год на на автодорозі М-14 "Одеса Мелітополь Новоазовськ" с.Нечаяне, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Разом з тим, в ході розгляду справи не було встановлено порушення працівником патрульної поліції вимог чинного законодавства України щодо встановлення обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення та прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.1 ст.246 КпАП України порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не вимагає розгляду питання про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР в певному приміщенні.

Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Разом з тим, частинами 2, 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

На справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст.278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачених чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення від 27.12.2018 року серії НК №693113 за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що під час встановлення адміністративного правопорушення, а також накладення адміністративного стягнення на позивача, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 5, 12, 20, 77, 241, 242, 246, 250, 252, 262, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до капрала поліції Ахіджанової Олени Юріївни про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заверюха В.О.