Справа № 235/6123/18
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року справа №235/6123/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря Тішевського В.В., за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Дрогіна О.І., Олійника Д.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2019 р. (у повному обсязі складено 5 квітня 2019 року у м. Покровськ) у справі № 235/6123/18 (головуючий І інстанції суддя Клікунова А.С.) за позовом ОСОБА_4 до Донецької митниці Державної фіскальної служби про визнання незаконною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття справи за відсутністю складу правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до Донецької митниці ДФС (надалі - відповідач) про визнання незаконною та скасування постанови заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил № 0026/70000/18 від 13 березня 2018 року про притягнення до відповідальності його за ст. 485 МК України та справу про порушення митних правил закрити (а.с. 1-7).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 2 квітня 2019 р. у справі № 235/6123/18 у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі (а.с. 185-195).

Позивач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що його було неналежно повідомлено про дату, час та місце розгляду протоколу про порушення митних правил та прийняття оскаржуваної постанови про притягнення до відповідальності; в діях позивача відсутній склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 Митного кодексу України; висновок № 313 судової автотоварознавчої експертизи здійснено з порушенням встановленого порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Під час апеляційного розгляду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідив відзив, перевірив матеріали справи і, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Згідно митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності від 11 вересня 2017 року ОСОБА_4 через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка» в зоні діяльності митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС на митну територію України ввезено автотранспортний засіб марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2, країна реєстрації Литовська Республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2, 2004 року випуску по каналу спрощеного митного контролю (смузі руху) «червоний коридор» в митному режимі «транзит»; позивач ознайомлений з вимогами ст.ст. 4 (п. 60), 90-95, 381, 470, 483, 485 МК України та зобов'язався вивезти автомобіль за межі митної території України у строк встановлений законодавством України (а.с. 76-77)

26 жовтня 2017 року Донецькою митницею Державної фіскальної служби за фактом перевищення позивачем встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення зазначеного транспортного засобу «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1» більше ніж на десять діб складено протокол про порушення митних правил № 0130/70000/17 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України. Копію протоколу вручено під особистий підпис ОСОБА_4 (а.с. 95-98).

28 листопада 2017 року Донецькою митницею Державної фіскальної служби винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0130/70000/17 про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. Штраф позивачем частково сплачено до Державного бюджету (а.с. 20, 99-102).

7 лютого 2018 року головним державним інспектором другого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Донецької митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0026/70000/18 за фактом порушення позивачем вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України, - використання товару - транспортного засобу «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях (експлуатація, використання, переміщення і т.і. транспортного засобу територією України в особистих цілях понад строки встановлені ст. 95 МК України), ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги (переміщення товару в митному режимі «транзит»); сума пільг наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування позивача при ввезенні транспортного засобу складає 170148,24 грн. (а.с. 61-65).

13 березня 2018 року заступником начальника Донецької митниці ДФС начальником Управління ПМП та МВ Тарнавським Ю.М. розглянуто справу № 0026/70000/18 та на підставі протоколу про порушення митних правил № 0026/70000/18, доповідної записки Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС № 64/ДЗ/05-70-19-01 від 22.02.2018 року, листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП в Донецькій області № 3012/24-8/01-2017, витягів з бази даних автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС, листа сектору розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Донецької митниці ДФС № 6/ВН/05-70-08 від 23.01.2017 року, митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності - встановлено вину ОСОБА_4 в порушенні митних правил за ознаками ст. 485 Митного кодексу України. Постановою в справі про порушення митних правил № 0026/70000/18 накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 510 444, 72 грн. (а.с. 10-11).

Спірним у даній справі є правомірність винесення відповідачем постанови в справі про порушення митних правил № 0026/70000/18 від 13 березня 2018 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів, зокрема, транзит. За положеннями статті 71 Митного кодексу України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні автомобіль «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, (VIN) НОМЕР_2 був оформлений позивачем у режимі "транзит".

За приписами статті 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Вимоги п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари встановлюють, що транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими в орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із частиною 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За приписами ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

З аналізу вказаних норм вбачається обов'язок особи у визначений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим «транзит», за межі митної території України, а невиконання такого обов'язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Автотранспортний засіб марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, країна реєстрації Литовська Республіка, ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) НОМЕР_2 у встановлений законодавством строк за межі митної території України не вивозився, в інший митний режим не поміщувався (встановлено матеріалами справи та не оспорено сторонами).

Як вже зазначалось раніше, 26 жовтня 2017 року Донецькою митницею Державної фіскальної служби за фактом перевищення позивачем встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення зазначеного транспортного засобу «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1» більше ніж на десять діб складено протокол про порушення митних правил № 0130/70000/17 за ознаками ч. 3 ст. 470 МК України.

28 листопада 2017 року Донецькою митницею Державної фіскальної служби винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0130/70000/17 про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. (а.с. 99-102).

Донецькою митницею ДФС за результатами проведення митного контролю виявлено, що згідно перевірки інформації баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС, - транспортний засіб марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1» з митної території України після 28.11.2017 року (після притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України) не вивозився та у інший митний режим не розміщувався (а.с. 68).

Нормами Митного кодексу України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму «транзит», що полягають у виконанні обов'язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 93 Глави 17 Розділу V Митного кодексу України, товари, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту.

За правилами ст. 284 Митного кодексу України, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V Митного кодексу України, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митний режим транзиту. Згідно із ст. 292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв'язку з якими його надано.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.10.2012 № 1066, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України19 грудня 2012 р. за № 2120/22432, п. 2.2 якого встановлено: якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв'язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

За приписами п.2.4 наведеного Порядку підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили здійснюється згідно з Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 встановлено, що обставини непереборної сили - смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров'ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Змістом п. 2 розділу VIII "Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії непереборної сили" Порядку № 657 визначено, що аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції (п. 3 Порядку № 657).

Також, п. 5 розділу VIII Порядку № 657 передбачено обов'язок особи, відповідальної за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Матеріалами справи підтверджено, що до закінчення встановленого строку транзитного перевезення письмового інформування митного органу про обставини події (підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили), місцезнаходження транспортного засобу - позивачем не здійснювалося.

Згідно листа Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 11.12.2017 року - за даними ІПС «Угон» та інформаційно-пошукової системи «Відеоконтроль - Рубіж» станом на 08.12.2017 року автомобіль марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 у розшуку не перебуває (а.с. 88).

З листа сектору розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Донецької митниці Державної фіскальної служби від 23.01.2018 року - за наявних баз обліку, які функціонують з 23.01.2017 року - відсутня інформація щодо звернень громадян України в період з 09.11.2017 року по теперішній час із заявою про продовження строку перебування транспортного засобу «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1 на митній території, ввезений позивачем (а.с. 91).

Згідно ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, громадянин ОСОБА_4 порушив вимоги та обмеження, встановлені главою 17 Митного кодексу України, та використовував товар - автотранспортний засіб марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, у зв'язку з чим вказаною постановою його визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що метою транзиту товарів є переміщення їх між двома органами доходів і зборів без будь-якого використання.

Також, транзит передбачає переміщення товару без сплати митних платежів, тобто з пільгою. Пільга у вигляді умовного звільнення від сплати митних платежів діє протягом строку транзиту.

Таким чином, оскільки мета транзиту передбачає переміщення товару між двома органами доходів і зборів без будь-якого їх використання, будь-яке використання позивачем автомобілю, крім його транзиту, є використанням цього автомобілю, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Пунктом 57 ст. 4 Митного кодексу України встановлено, що товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Пунктом 60 ст. 4 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Тобто, транспорті засоби особистого користування в розумінні положень Митного кодексу України відносяться до товарів, які перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та переміщуються через митний кордон України в кількості однієї одиниці на кожну товарну позицію виключного для особистого користування.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно несвоєчасного сповіщення позивача про розгляд справи про порушення митних правил, суд зазначає наступне.

За визначенням ч. 1 ст. 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз'яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

За приписами частини 1 стаття 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Згідно частини 2 цієї статті про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (частина 4 стаття 526 Митного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що на адресу позивача - АДРЕСА_1, Донецькою митницею ДФС надіслано два запрошення з вказівкою необхідності прибуття 25.01.2018 року о 10:00 год., 07.02.2018 року о 10:00 год. до головного державного інспектора другого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Донецької митниці (зазначено контактний мобільний номер телефону посадової особи, адреса місцезнаходження), - у зв'язку із вирішенням питання щодо складання протоколу про порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України (а.с. 84, 85).

Адреса місця реєстрації позивача вказана безпосередньо позивачем під час ввезення на митну територію України спірного автомобілю в паспорті на стор. 11, підтверджена довідкою Покровської міської ради Донецької області (а.с. 72, 74).

Згідно даних з сайту ДППЗ «Укрпошта» поштове відправлення, адресоване позивачу з викликом до Донецької митниці ДФС на 07.02.2018 року, вручено особисто та своєчасно - 16.01.2018 року (а.с. 92).

Протокол про порушення митних правил № 0026/70000/18 від 07.02.2018 року складено у відсутність позивача, яким виклик до Донецької митниці ДФС проігноровано, з подальшим надісланням 08.02.2018 року на адресу позивача за місцем його реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 66).

У відповідності до вимог ч. 8 ст. 494 Митного кодексу України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Крім того, на адресу позивача надіслано повістку про виклик до Донецької митниці ДФС (Донецька область, м. Маріуполь, пр. Луніна, 1) о 12:00 год. 28.02.2018 року для опитування у справі про порушення митних правил. Листом № 1229/К/05-70-20-02 від 15.02.2018 року на адресу позивача надіслано повідомлення про розгляд справи 13.03.2018 року о 11:00 год. Факт надіслання 16.02.2018 року на адресу позивача вказаного листа підтверджується списком № 145 поштових відправлень рекомендованих листів за ф. 103 (а.с. 108, 109, 149).

За таких обставин доводи апелянта про те, що його не було належним чином повідомлено про місце і час розгляду справи, є безпідставними.

Таким чином, Донецькою митницею ДФС вжито всіх необхідних заходів для повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, клопотання позивача про перенесення розгляду справи не надходило. З урахуванням викладеного, суд вважає, що порушення процедури розгляду справи про порушення митних правил відносно позивача відсутні.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставини, що позивачем, його представником вже під час розгляду адміністративної справи не надано додаткових доказів, які могли бути розглянуті при розгляді оскаржуваної постанови.

Митним кодексом України закріплено процесуальні права та гарантії особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Законодавчо закріплений алгоритм дій притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є однією з гарантій особи на повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин у кожній конкретній справі з метою запобігання прийняттю протиправних рішень митними органами.

З урахування наявних у справі доказів обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил не встановлено.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не було порушено процедури розгляду справи про порушення митних правил.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468 - 470, 474, 475, 477 - 481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно із ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що невивезення транспортного засобу, що перебуває в режимі «транзиту», та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку.

Триваючими визначаються правопорушення, які почались з якоїсь протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Отже, використання транспортного засобу, що перебуває в режимі транзиту, та щодо якого існує обов'язок вивезення за межі митної території протягом 10-денного строку, і використання тільки в режимі «транзит» є триваючим правопорушенням, оскільки в даному випадку особа перебуває в безперервному стані протиправної бездіяльності через невиконання свого обов'язку. Діяння (бездіяльність) позивача щодо невивезення транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, за межі території України, характеризуються тривалим невиконанням встановленого Митним кодексом України обов'язку. Вчиняючи такі діяння, позивач перебував у стані безперервного порушення закону, тому відповідне порушення не може вважатись таким, що носить разовий характер.

Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання позивача в частині того, що обґрунтування Донецькою митницею ДФС оскаржуваної постанови використання автомобіля, поміщеного у митний режим транзиту та стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших шлях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - лише на підставі факту порушення позивачем строку транзитного перевезення, встановленого ст. 95 Митного кодексу України, що не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки охоплюється складом зовсім іншого порушення з кваліфікацією за ст. 470 Митного кодексу України, за яке позивач був притягнутий до відповідальності постановою № 0130/70000/17 від 28.11.2017 року.

Такі доводи позивача про те, що його двічі притягнуто до відповідальності за одне і теж правопорушення суд не вважає обґрунтованими, оскільки диспозиції норм статей 470 та 485 Митного кодексу України, за якими його визнано винним та притягнуто до відповідальності, є різними. Тому притягнення позивача до відповідальності за статтею 470 Митного кодексу України за порушення строків транзитного перевезення не виключає притягнення його до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України за ухилення від сплати митних платежів у випадку порушення інших обов'язкових вимог цього правового режиму, визначеного у статті 93 Митного кодексу України.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, полягає у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Відсутність факту вивезення за межі митної території України транспортного засобу, ввезеного в митному режимі транзит, або поміщення його до іншого митного режиму після притягнення особи до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України свідчить про використання такого транспортного засобу в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано пільги.

Таким чином, порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України було виявлено відповідачем після притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

У вказаному переліку порушень не вказане порушення митних правил, передбачене ст. 485 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ст. 516 Митного кодексу України визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

За унормуванням ст. 508 Митного кодексу України експертиза належить до процесуальних дій, яка проводиться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Донецької митниці ДФС від 07.02.2018 року призначено експертизу на визначення, зокрема, ринкової вартості автомобіля марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 на території країни експорту станом на 11.09.2017 року (а.с. 104).

Згідно висновку № 313 судової автотоварознавчої експертизи за матеріалами справи про порушення митних правил, складеного 19.02.2018 року Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз - ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля марки «Mazda 3» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN-НОМЕР_2 станом на 11.09.2017 року згідно наданих документів становить 2630,00 Євро (а.с. 111-118).

З урахуванням вимог ст. 296 Митного кодексу України, розрахунок розміру пільг, наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування гр. ОСОБА_4 при ввезенні вказаного транспортного засобу на митну територію України здійснено Управлінням адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС з урахуванням висновку № 313 Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.02.2018 року.

Тобто, даний висновок одержано відповідно до визначеного законом порядку, що спростовує доводи апелянта в зазначеній частині.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність

За приписами частини 1 стаття 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 485 Митного кодексу України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил від 13.03.2018 р. № 0026/70000/18 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб'єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність власних дій, які є предметом оскарження позивачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 31.10.2018 р. у справі № 490/11485/16-а та від 17 жовтня 2018 року у справі № 607/175/17.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2019 р. у справі № 235/6123/18 - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її поголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко