Справа № 440/1153/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1153/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1153/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач, ОСОБА_2 ОУПФ), в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати їй пенсії по інвалідності II групи як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до першої категорії, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01.01.2014 по 02.08.2014, а також зобов'язати відповідача здійснити такий перерахунок, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком з урахуванням частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та виплатити відповідну заборгованість.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, їй встановлена ІІ група інвалідності. На часі перебуває на обліку у ОСОБА_2 ОУПФ, де отримує пенсію, призначену їй відповідно статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Звертає увагу на те, що положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" не містили будь-яких обмежень щодо застосування приписів статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому з 0.01.2014 вона має право на отримання пенсії у розмірах, встановлених положеннями статей 50, 54 названого Закону у редакції чинній на момент виникнення права на отримання пенсії. Однак, відповідач не виконав вимог закону та не здійснив нарахування пенсії у визначеному законом розмірі, натомість звернення ОСОБА_1 від 14.02.2019 про перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 ОСОБА_2 ОУПФ залишено без задоволення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позов від 19.04.2019 вказує на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача з огляду на зміну законодавцем порядку нарахування пенсійних виплат особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом (а.с. 16-18).

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази та пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а.с. 3), перебуваючи на обліку в ОСОБА_2 ОУПФ довічно отримує пенсію як інвалід ІІ групи в розмірі фактичних збитків згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 22, 25).

Упродовж січня - серпня 2014 року позивачу здійснено нарахування та виплату пенсії по інвалідності з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

14.02.2019 ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 ОУПФ із заявою про перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 по 10.06.2014 (вх. № 632/05 від 28.02.2019), в якій просила здійснити перерахунок пенсії відповідно до розміру, встановленого частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до розміру, встановленому статтею 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: 75% мінімальної пенсії за віком (а.с. 23).

ОСОБА_2 ОУПФ №1160/03-10 від 05.03.2019 позивача повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії з огляду на встановлення умов, порядку призначення та мінімальних розмірів пенсії по інвалідності постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, відповідно до якої пенсія вже виплачена (а.с. 24).

Розцінюючи зазначений лист як відмову, позивач звернулася до суду з цим позовом, вимагаючи визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті основної та додаткової пенсії у розмірах, визначених законом на час призначення позивачу таких пенсій, та зобов'язати здійснити перерахунок і виплату пенсії за період з 01.01.2014 по 10.06.2014 у розмірах, визначених статтею 50 та частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 (надалі - Закон № 796).

Відповідно до статті 49 Закону № 796 пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796 (в редакції від 09.07.2007 згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: 8 мінімальних пенсій за віком (для ІІ групи інвалідності).

Частиною першою статті 50 Закону №796 передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі: 75 процентів мінімальної пенсії за віком (для інвалідів II групи).

Отже, критерієм розрахунку пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, яка згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 04.06.2011 №3491-VI (який набрав чинності 19.06.2011) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році, зокрема, норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 норми пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано такими, що відповідають Конституції України, тобто є конституційними.

З метою реалізації вказаних положень закону постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 були визначені мінімальні розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" (який набрав чинності 01.01.2012) норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" (який набрав чинності 01.01.2013) встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

З аналізу наведених норм випливає висновок про те, що визначення порядку та розмірів виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у 2011, 2012 та 2013 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

Разом з тим, Законом України від 16.01.2014 №719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (який набрав чинності з 01.01.2014) не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів державної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Чинним залишався і Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23.11.2011.

Відтак, враховуючи принцип пріоритетності Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01.01.2014 нарахування та виплата державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, має здійснюватися у розмірах, встановлених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України від 31.07.2014 №1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" (який набрав чинності 03.08.2014) розділ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено пунктом 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення статей 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Отже, лише з 03.08.2014 Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 орган пенсійного фонду повинен був нараховувати та виплачувати позивачу державну та додаткову пенсії в розмірах, визначених статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1210 від 23.11.2011.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.02.2018 у справі № 619/2262/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 72366914), від 19.06.2018 у справі № 344/14522/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР ) та від 11.09.2018 у справі № 522/6810/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 76397714).

За викладених обставин позовні вимоги гр. ОСОБА_1 суд визнає обґрунтованими.

З приводу посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду з позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи те, що про порушення свого права позивач дізналася з листа відповідача вих. №1160-03-10 від 05.03.2019, а з позовом до суду звернулася 29.03.2019, то суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такий висновок суду також відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.09.2018 у справі № 522/6810/17 (реєстраційний номер в ЄДРСР 76397714).

Відхиляючи доводи відповідача про те, що лист №1160-03-10 від 05.03.2019 не є діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, оскільки відповідна заява ОСОБА_1 не подавалась, суд зважає на таке.

По-перше, відповідач у спірному періоді мав виплачувати позивачу пенсію в силу Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без додаткового подання пенсіонером будь-яких заяв чи документів.

По-друге, територіальний орган Пенсійного фонду на письмову вимогу позивача щодо виплати пенсії за спірний період у розмірі, встановленому Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідних дій не вчинив, обмежившись наданням відповіді про відсутність правових підстав для проведення її перерахунку.

За викладених обставин, у листі №1160-03-10 від 05.03.2019 висловлена офіційна позиція відповідача з приводу ініційованого позивачем питання, а відтак вищевказаний лист є формою рішення суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, адміністративний позов слід задовольнити повністю.

З приводу необхідності встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання судового рішення, на якому наполягає позивач, суд вказує, що зобов'язання подати звіт про виконання судового рішення, за приписами ч. 1 ст. 382 КАС України, є правом, а не обов'язком суду. Тому відповідну вимогу позивача, за відсутності обґрунтувань, суд залишає без задоволення.

Фактичні підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул. Щорса, 4, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пл. Миру, 12, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ОСОБА_2 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до І категорії, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 по 02.08.2014.

Зобов'язати Гадяцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пл. Миру, 12, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (вул. Щорса, 4, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, РНОКПП НОМЕР_1) як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до І категорії, у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком з урахуванням частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з розрахунку мінімальної пенсії за віком визначеної на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та провести відповідні виплати з урахуванням раніше сплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3