Справа № 802/1000/15-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року

м.Київ

справа №802/1000/15-а

адміністративне провадження №К/9901/5462/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. (суддя - Віятик Н.В.) та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2015р. (судді: Залімський І.Г., Смілянець Е.С., Сушко О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,30 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області у власність та скасувати лист-відмову № 31-2-0.3-7031/2-15 від 07.04.2015р.

- визнати протиправним порушення відповідачем вимог строків, встановлених ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" для надання відповіді на звернення про затвердження проекту землеустрою.

- зобов'язати відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки в термін, передбачений чинним законодавством, та надати позивачу земельну діяльнку у власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача не було законних підстав відмовляти у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність для ведення особистого (селянського) господарства. Крім того відповідач не надав остаточної відповіді на клопотання позивача від 17.02.2015р. у строк, передбачений ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2015р. позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії відповідача щодо розгляду понад строки, визначені частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України клопотання від 17.02.2015р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,3 га на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Визнано протиправною відмову відповідача, викладену у листі-відповіді за № 31-2-0.3-7031/2-15 від 07.04.2015р., у затвердженні позивачу проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,3 га на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1).

Зобов'язано відповідача у двотижневий строк з дня набрання судовим рішенням законної сили повторно розглянути клопотання позивача від 17.02.2015р. про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 1,3 га на території Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянкиНОМЕР_1).

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що позивачем подано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що не відповідає вимогам законодавства. Крім того, на картографічних матеріалах проекту не відображено ширину прибережної захисної смуги річки Південний Буг, що унеможливлює розмежування земельної ділянки з землями водного фонду.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи в межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

В ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11.09.2014р. позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, що знаходиться на території Бохоницької сільської ради (а.с. 87).

Листом відповідача від 09.10.2014р. № 31-2-0.3-8778/2-14 позивача повідомлено про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, що знаходиться на території Бохоницької сільської ради.

Позивач оскаржив відмову відповідача до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.2014р. у справі № 802/3946/14-а, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано лист-відмову відповідача від 09.10.2014р. № 31-2-0.3-8778/2-14 та зобов'язано відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 11.09.2014р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2,0 га на території Бохоницької сільської ради для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення у власність (кадастровий номер НОМЕР_1 на кадастровому плані з каталогом координат, масштабом 1:2500 позначена як ділянка НОМЕР_2) із врахуванням висновків суду.(а.с. 13-17)

27.01.2015р. відповідачем винесено наказ НОМЕР_3-238/15-15-СГ, яким позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,500 га на території Бохоницької сільської ради із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення до межі прибережної захисної сумуги для ведення особистого селянського господарства (а.с.18).

28.01.2015р. між позивачем та ТОВ "Юридично-земельний союз "Альянс" укладено договір № 26ПВ про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 22-24).

17.02.2015р. позивач через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" Вінницької міської ради подав клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Бохоницької сільської ради за межами населеного пункту з метою ведення особистого (селянського) господарства, до якого долучив проект землеустрою (технічна документація) та копію витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 99).

Листом відповідача від 16.03.2015р. № 31-2-0.3-5006/2-15 позивача повідомлено про те, що розгляд його клопотання триває, проводиться збір необхідної інформації і про остаточні результати заявника буде повідомлено додатково (а.с. 105).

Листом відповідача від 07.04.2015р. № 31-2-0.3-7031/2-15 позивача повідомлено про те, що у документації не враховано рекомендації Департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації, а саме на картографічних матеріалах не відображено ширину прибережної захисної смуги річки Південний Буг. Крім того, по всій довжині запроектованої земельної ділянки проходить 10-кіловатна лінія електропередач, а тому проект потребує погодження з підприємством власником лінійних споруд електропередач. Також земельна ділянка відводиться за рахунок пасовища, яке розташоване поряд з населеним пунктом. Відповідачем, з метою уникнення соціальної напруги рекомендовано позивачу звернутись до Бохоницької сільської ради для проведення громадського обговорення можливості надання цієї земельної ділянки у власність. Також повідомлено, що після доопрацювання проектна документація може бути по суті розглянута відповідачем (а.с. 106).

Вважаючи відмову відповідача протиправною позивач звернувся в суд з даним позовом.

Розглядаючи справу та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, згідно ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розгляд та вирішення клопотання позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки відповідач повинен був здійснити з дотриманням вимог спеціального закону - Земельного кодексу України у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту згідно вимог ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що відповідачем порушено строки розгляду клопотання позивача від 17.02.2015р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки.

Крім того, судами встановлено, що позивачем у поданому проекті землеустрою виконано рекомендації Департаменту екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації, а саме на картографічних матеріалах відображено ширину прибережної захисної смуги річки Південний Буг, що становить 100м.

Крім того, суди на підставі дослідження трьох примірників проекту землеустрою дійшли висновку про те, що позивач для затвердження відповідачу подав той примірник проекту землеустрою, у якому на картографічних матеріалах міститься напис "Довжина ПЗС 100, кут нахилу 1,25" та графічно відображено ширину прибережної захисної смуги річки Південний Буг, проте у цих картографічних матеріалах (експлікація земельних угідь), які наявні в третьому примірнику проекту землеустрою, містяться неточності щодо відображення ширини прибережної захисної смуги, оскільки така смуга графічно накладається на річку Південний Буг.

Суди попередніх інстанцій з огляду на розбіжності в трьох примірниках проекту землеустрою, які усі погоджені начальником управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, дійшли висновків про те, що відповідач протиправно відмовив у затвердженні проекту землеустрою з підстав відсутності відображення прибережної захисної смуги, разом з тим, у зв'язку з неточностями картографічних матеріалів, суди не встановлювали факт оформлення проекту землеустрою спірної земельної ділянки згідно вимог законодавства.

Щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою у зв'язку з відсутністю його погодження з підприємством власником лінійних споруд електропередач судами попередніх інстанцій встановлено, що через спірну земельну ділянку проходить ЛЕП-10 кВ з охоронною зоною по 10 м від крайніх проводів, тому частина земельної ділянки НОМЕР_2 площею 0,3364 га та земельна ділянка НОМЕР_3 площею 0,4809 га знаходиться в охоронній зоні ЛЕП.

Судами також встановлено, що згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.02.2015р. № НВ-015 спірна земельна ділянка містить обмеження у використанні - охоронна зона навколо (вздовж) об'єкта енергетичної системи (а.с. 19), а документацією із землеустрою передбачено та графічно відображено обмеження у використанні, що пов'язані з охоронною зоною об'єкта енергетичної системи.

Суди дійшли висновку про те, що відмова відповідача у затвердженні проекту землеустрою з підстав необхідності його погодження з підприємством власником лінійних споруд електропередач є неправомірною, оскільки проектом землеустрою передбачено обмеження у використанні.

Щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою у зв'язку з необхідністю погодження такого проекту з органами місцевого самоврядування суди виходили з того, що таку вимогу не передбачено чинним законодавством.

Крім того, судами встановлено, що рішення обласної комісії з питань надання земельних ділянок державної власності фізичним та юридичним особам від 31.03.2015р., яким позивачу рекомендовано звернутись до Бохоницької сільської ради для проведення громадського обговорення можливості надання спірної земельної ділянки у власність має рекомендаційних характер та не може вважатись законною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою чи його направлення на доопрацювання.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою, суди виходили з того, що прийняття відповідних рішень віднесено законодавством до виключних повноважень відповідача як суб'єкта владних повноважень.

З огляду на встановлені розбіжності у проектній документації щодо проекту землеустрою спірної земельної ділянки суди дійшли до висновку про те, що належним способом захисту, відновлення прав позивача за даних фактичних обставин, слід визнати саме зобов'язання відповідача повторно розглянути відповідне клопотання позивача.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів попередніх інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що на підставі дозволу відповідача позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення у власність спірної земельної ділянки, рішення відповідача про відмову у його затвердженні ґрунтується на неповному дослідженні наданих матеріалів і є передчасним, а тому суди обґрунтовано прийняли рішення про повторний розгляд клопотання позивача про його затвердження.

Крім того в ході розгляду справи судами встановлено, що наявні в матеріалах справи картографічні матеріали містять ширину прибережної захисної смуги річки Південний Буг, такі матеріали були надані позивачем на розгляд відповідача, а тому клопотання позивача підлягає розгляду з врахуванням таких матеріалів.

Також безпідставним є посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на необхідність погодження проекту із суміжним землевласником в порядку статті 198 Земельного кодексу України, оскільки як встановлено судами і вбачається з матеріалів справи такі обставини не були підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області залишити без задоволення, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2015р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 21.07.2015р. у даній справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук