Справа № 560/4302/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4302/18

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

22 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: Клюки І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький Центральний Універмаг" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький Центральний Універмаг" до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Кульби Інни Олександрівни про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2018 року позивач ТОВ "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький Центральний Універмаг" звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Кульби Інни Олександрівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Кульби Інни Олександрівни від 12.12.2018 про відмову державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Також, позивач просив зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Кульбу Інну Олександрівну провести державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, а саме статуту, затвердженого на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг" від 10.12.2018 №10/12-2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.02.2019 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з'ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи зазначені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання відповідача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.12.2018 представник позивача - ТОВ "ТКФ Хмельницький ЦУМ" звернувся до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявою про внесення змін до установчих документів товариства. До заяви представник ТОВ "ТКФ Хмельницький ЦУМ" надав оригінал протоколу загальних зборів учасників товариства від 10.12.2018 №10/12-18, нову редакцію статуту товариства, оригінал довіреності, що засвідчує повноваження представника товариства на подачу документів для проведення реєстраційної дії.

Рішенням від 12.12.2018 державний реєстратор відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради відмовив у державній реєстрації на підставі пункту 5 частини 1 статті 28 Закону №755-IV документи суперечать вимогам Конституції та законів України (рішення з питання внесення змін до статуту товариства приймаються трьома чвертями голосів від всіх учасників); пункту 1 частини 1 статті 27 Закону №755-IV (подання документів, визначених цим Законом, не в повному обсязі: відсутній документ про сплату адміністративного збору та документ, що засвідчує повноваження представника засновника (учасника) у прийнятті рішення уповноваженим органом управління юридичною особи); пункту 4 частини 1 статті 27 Закону №755-IV (невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містять в Єдиному державному реєстрі (в новій редакції відсутнє найменування юридичної особи російською мовою).

Вважаючи вказане рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації змін до установчих документів протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що на загальних зборах за рішення про внесення змін до статуту проголосувало 64,9% загальної кількості голосів. Тобто, за рішення з питання внесення змін до статуту товариства проголосувало менше, як три четвертих голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ "ТКФ Хмельницький ЦУМ" у зборах брав участь представник учасника ОСОБА_5 - Клюка Ігор Володимирович.

Представник позивача не надав документ, що засвідчує повноваження представника учасника юридичної особи у прийнятті рішення заявником Клюкою Ігорем Володимировичем, що підтверджується описом документів, що надавалися для здійснення реєстраційної дії.

В новій редакції статуту, затвердженого протоколом загальних зборів ТОВ "ТКФ Хмельницький ЦУМ" від 10.12.2018 №10/12-18, виключене найменування юридичної особи російською мовою, яке зазначалося в попередній редакції статуту та внесене до відомостей Єдиного державного реєстру.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що товариствам з обмеженою відповідальністю та товариствам з додатковою відповідальністю надається один рік для приведення у відповідність цьому Закону статуту, а до того часу вони можуть керуватися положеннями існуючого статуту частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом.

За змістом пункту 8 Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 №359/5, якщо за результатами здійсненої перевірки поданих документів державним реєстратором встановлено наявність підстав як для зупинення їх розгляду, так і для відмови у державній реєстрації, які не пов'язані одна з одною, та усунення підстав для зупинення розгляду документів не матиме наслідком проведення державної реєстрації, державний реєстратор формує повідомлення про відмову в проведенні державної реєстрації із зазначенням виключного переліку підстав для відмови та із зазначенням підстав для зупинення їх розгляду.

В процесі судового розгляду суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач довів правомірність спірного рішення, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, змін до установчих документів регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003 (в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" №2275-VIII від 06.02.2018.

Згідно з ст.1 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов'язки їх учасників.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю у сферах страхової та інвестиційної діяльності, в галузі виробництва сільськогосподарської продукції, а також в інших сферах діяльності, порядок їх створення, діяльності та припинення регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених спеціальними законами.

Управління товариствами з обмеженою відповідальністю та товариствами з додатковою відповідальністю, у статутних капіталах яких є частка держави або органів місцевого самоврядування, регулюється цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених спеціальними законами.

Згідно з ст.30 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" компетенція загальних зборів учасників загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

До компетенції загальних зборів учасників належать: 1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників.

Як передбачено ст.33 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників проводяться в порядку, встановленому цим Законом та статутом товариства. Учасники товариства беруть участь у загальних зборах учасників особисто або через своїх представників. Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно. На загальних зборах учасників, що проводяться відповідно до частини третьої цієї статті, ведеться протокол, у якому фіксуються перебіг загальних зборів учасників та прийняті рішення. Протокол підписує голова загальних зборів учасників або інша уповноважена зборами особа. Кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.

Відповідно до ст.34 ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини 2 статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини 2 статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Згідно з п.3 глави VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Крім того, у відповідності до п.5 глави VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства з обмеженою відповідальністю та товариства з додатковою відповідальністю звільняються від сплати адміністративного збору за реєстрацію змін до статуту товариства у зв'язку з приведенням його у відповідність із цим Законом протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом.

Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до аналогічного висновку, що товариствам з обмеженою відповідальністю та товариствам з додатковою відповідальністю надається один рік для приведення у відповідність цьому Закону статуту, а до того часу вони можуть керуватися положеннями існуючого статуту частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.3 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч.4 ст.17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п'ятою цієї статті, подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв'язку з юридичною особою;

3) реєстр осіб (громадян), які брали участь в засіданні уповноваженого органу управління юридичної особи, - у разі внесення змін до відомостей про громадські об'єднання, політичні партії;

5) відомості про керівні органи громадського формування (ім'я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв'язку) - у разі внесення змін до складу керівних органів;

6) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи в країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі змін, пов'язаних із входженням до складу засновників юридичної особи іноземної юридичної особи;

7) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

8) установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі;

9) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта або розподільчого балансу - у разі внесення змін, пов'язаних із внесенням даних про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа;

10) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов'язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи;

11) заява про обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість, та/або заява про включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій за формами, затвердженими відповідно до законодавства, - за бажанням заявника у разі внесення до установчих документів змін, які впливають на систему його оподаткування;

12) звіт про результати емісії акцій у випадку, передбаченому абзацами третім і четвертим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

13) звіт про оцінку майна у випадку, передбаченому абзацом сьомим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону.

Відповідно до абз.8, 13, 14 ч.1 ст.36 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" за державну реєстрацію справляється адміністративний збір у такому розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб - за державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (крім громадських об'єднань та благодійних організацій), що містяться в Єдиному державному реєстрі, крім внесення змін до інформації про здійснення зв'язку з юридичною особою. Якщо відповідно до частини четвертої статті 25 цього Закону певним особам має надсилатися виписка з Єдиного державного реєстру, розмір адміністративного збору збільшується на добуток 0,01 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та кількості таких осіб.

Адміністративний збір не справляється за державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, фізичну особу - підприємця та громадське формування, що не має статусу юридичної особи, у тому числі змін до установчих документів, пов'язаних з приведенням їх у відповідність із законами.

У разі якщо законами визначено строк для приведення у відповідність до них, адміністративний збір не справляється при внесенні змін до відомостей, у тому числі змін до установчих документів, у строк, визначений цими законами.

Враховуючи зазначене, протокол загальних зборів №10/12-18 та документи поданні відповідачу, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково враховано, що представник позивача не надав документ, що засвідчує повноваження представника учасника юридичної особи у прийнятті рішення заявником Клюкою Ігорем Володимировичем, що підтверджується описом документів, що надавалися для здійснення реєстраційної дії. Проте матеріали справи містять документ, а саме довіреність від 01.10.2018 без номеру, відповідно якої позивач в особі директора Дойчева М.М. уповноважує Клюку І.В. на представництво інтересів. Також, міститься довіреність від ОСОБА_5 №1196 від 06.06.2018 на представництво в товаристві з обмеженою відповідальністю "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький Центральний Універмаг" його інтересів.

В частині доводів суду першої інстанції, що на загальних зборах за рішення про внесення змін до статуту проголосувало 64,9% загальної кількості голосів, тобто, за рішення з питання внесення змін до статуту товариства проголосувало менше, як три четвертих голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань, колегія суддів зазначає наступне.

Станом на день набрання чинності ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" стаття 59 закону України "Про господарські товариства", на яку посилається позивач та відповідно до якої рішення про внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу, вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства, втратила чинність.

Згідно з п.3 глави VIII Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Тобто, прийняття рішення в сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства в даному випадку є правомочним, оскільки зміни до цього моменту до статуту не вносились.

Щодо зазначення судом першої інстанції, що в новій редакції статуту внесено зміни у відповідності до ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Однак, до даних змін позивач враховує й виключення найменування юридичної особи російською мовою, яке зазначалось в попередній редакції статуту та внесено до відомостей ЄДР, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно зазначив представник позивача в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, чинне законодавство передбачає зміну найменування юридичної особи, однак зміна найменування, як вбачається з протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький Центральний Універмаг" не було. Проте, виключення найменування юридичної особи іноземною мовою з реєстру не передбачається, а тому відсутність назви підприємства російською мовою в новому статуті не є підставою для відмови у державній реєстрації змін.

Отже, суд першої інстанції помилково вказав, що до статуту були внесені інші зміни, крім змін щодо приведення у відповідність цього статуту до ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", тому позивач повинен був подати документ про сплату адміністративного збору відповідно до цього ж Закону.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації визначені частиною першою статті 27 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а саме: 1) подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі; 2) невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону; 3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі; 5) невідповідність реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) відомостям, наданим відповідно до статті 13 цього Закону; 6) несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі; 7) подання документів з порушенням встановленого законодавством строку для їх подання.

Згідно з ч.3, 7 ст.27 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" розгляд документів зупиняється на строк, що становить 15 календарних днів з дати їх зупинення. Документи, що потребують усунення підстав для зупинення розгляду документів, повертаються (видаються, надсилаються поштовим відправленням) заявнику не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від заявника заяви про їх повернення.

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач в межах своїх повноважень мав право зупинити розгляд документів. Єдиною підставою для відмови слугувала лише та підстава, що документи подано особою, яка не має на це повноважень. Однак, як встановлено судом Клюка Ігор Володимирович мав право на подання даного пакету документів.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п.26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, рішенням від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі "Олссон проти Швеції" від 24.03.1988 суд вказав, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Гавенда проти Польщі" від 14.03.2002; рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Аманн проти Швейцарії" від 16.02.2000).

Загальні принципи диференціації між підміною органу державної влади судом та здійсненням правосуддя безпосередньо сформульовано в рішенні у справі "Фадеева проти Росії" від 09.06.2005, в якому Європейський Суд з прав людини з відсилкою до справи "Баклі проти Сполученого Королівства", зазначив, що: "Згідно з усталеною практикою Суду саме національні органи влади мають дати вихідну оцінку "необхідності" втручання як стосовно законодавчого поля, так і реалізації конкретного заходу, але, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду, їхнє рішення підлягає перевірці судом на предмет його відповідності вимогам Конвенції".

Проте, колегія суддів також зазначає, що з урахуванням зазначеного відповідач відмовив у державній реєстрації лише з підстав, що документи подано особою, яка не має на це повноважень, зазначивши й інші підстави (згідно яких мало б настати зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації).

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку необхідно зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (статуту) з урахуванням обставин встановлених в постанові суду та прийняти у визначений законодавством строк відповідне рішення.

Тобто, колегія суддів вважає, що в межах даних правовідносин, належним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 12.12.2018 про відмову державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи та повторний розгляд заяви та пакету документів щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, а саме статуту, затвердженого на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг" від 10.12.2018 №10/12-2018

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції не врахував, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький Центральний Універмаг" задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року скасувати.

Винести нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Кульби Інни Олександрівни від 12.12.2018 про відмову державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Зобов'язати державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Кульбу Інну Олександрівну повторно розглянути заяву та пакет документів щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, а саме статуту, затвердженого на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Торговельно-комерційна фірма Хмельницький центральний універмаг" від 10.12.2018 №10/12-2018.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачений ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 квітня 2019 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Загороднюк А.Г.