Справа № 160/89/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року

Справа № 160/89/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Горбалінського В.В. у м. Дніпро розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Короленка, 4, ) до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (50007, Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а, ) про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради», в якому останній просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об’єкта, а саме: будівлі головного корпуса, будівлі лікувального корпусу №1, будівлі лікувального корпусу №2, будівлі відділення моргу, будівлі клініко-діагностичної лабораторії, будівлі патологоанатомічного відділення за адресою: Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (код ЄДРПОУ – 01986546), до усунення порушень;

- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов’язання зупинити експлуатацію об’єктів, а саме: будівлі головного корпуса, будівлі лікувального корпусу №1, будівлі лікувального корпусу №2, будівлі відділення моргу, будівлі клініко-діагностичної лабораторії, будівлі патологоанатомічного відділення за адресою: Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (код ЄДРПОУ – 01986546), до повного усунення порушень.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що за результатом проведеної позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» були виявлені численні порушення вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, про що складено відповідний акт. Відповідачем не було в повному обсязі усунуто порушень, які були виявлені під час проведеної перевірки, у зв'язку з чим, посилаючись на норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу цивільного захисту України, Головне управління державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області, просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 року дану позовну заяву було залишено без руху у зв’язку із невідповідністю до вимог ст.ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства, та надано позивачу десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання даної ухвали.

На виконання вимог вище зазначеної ухвали, 28.01.2019 року позивачем, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, була подана заява про усунення недоліків за вх.№4371/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 року було відкрито провадження в адміністративній справі №160/89/19 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приписами вищезазначеної ухвали, відповідачу був встановлений п’ятнадцятиденний строк подачі відзиву на позовну заяву, з дня отримання останнім даної ухвали.

Так, на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2019, 27.02.2019 року відповідачем був наданий відзив на позовну заяву за вх. №10536/19, в якому останній щодо задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.

При цьому, разом із відзивом відповідачем була подана заява від 27.02.2019 року за вх. №10535/19 про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Дніпропетровську обласну раду (, пр. Олександра Поля, 2, м.Дніпро, 49004), Управління охорони здоров’я виконкому Криворізької міської ради (, площа Молодіжна 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101).

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов’язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Проте, в обґрунтування зазначеної заяві відповідач не надав жодного доводу, яким саме чином рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/86/19 може вплинути на права та інтереси зазначених осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача від 27.02.2018 року за вх.№10535/19 про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Дніпропетровську обласну раду (, пр. Олександра Поля, 2, м.Дніпро, 49004) та Управління охорони здоров’я виконкому Криворізької міської ради (, площа Молодіжна 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101).

Щодо обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач зазначає наступне.

З 24.04.2018 року по 04.05.2018 року відбулась позапланова перевірка відповідача щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту техногенної та пожежної безпеки, за результатами даної перевірки позивачем був складений акт №28 від 04.05.2018 року, яким було встановлено 40 порушень. При цьому, відповідач зазначає, що позивачем з 29.01.2019 року по 08.02.2019 року було повторно проведено позапланову перевірку відповідача щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої був складений відповідний акт №13 від 08.02.2019 року. Даним актом було встановлено, що станом на 08.02.2019 року було усунуто 10 порушень, які були вказані в акті перевірки від 04.05.2018 року №28. Таким чином, станом на 08.02.2019 року у відповідача зафіксовано 30 порушень, які на думку останнього не можуть призвести до надзвичайної ситуації. Тому враховуючи викладене, відповідач вважає позовні вимоги позивача не обґрунтованими, та такими що задоволенню не підлягають.

Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, у період з 28.04.2018 року по 04.05.2018 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» позивачем проведено позапланову перевірку Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» ( далі – КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР»), за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Святогергіївська, 8а, а саме.

За результатами даної перевірки був складений акт щодо додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту від 04.05.2018 року №28, та встановлено 40 порушень на підставі діючого законодавства, а саме: Кодексу цивільного захисту України № 5403«VI (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 (далі - ППБУ), Державних будівельних норм України «Системи протипожежного захисту», затверджених наказом Мінрегіону України від 13.11.2014 №312 (далі — ДЕН В.2.5-56:2014), Державних будівельних норм України «Пожежна безпека об’єктів будівництва», затверджених наказом Мінрегіону України від 31.10.2016 року № 287 (далі - ДБ11 В.1.1-7:2016), Державних будівельних норм України «Внутрішній водопровід та каналізація», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.10.2012 №553 (далі - ДБН В.2.5- 64.2012), «Правила улаштування електроустановок», Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок (далі - ПУЕ, ДНАОП 0.00-1.32-01, НПАОП 40.1- 1.32-01), Постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2002 № 1200 «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю» (далі - Порядок забезпечення). Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, затверджених наказом МНС України від 15.08.2007 № 557, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.09.2007 за № 1006/14273 (далі - ПТБ), Постанови Кабінету Міністрів України ПКМУ №733 від 27.09.2017 «Про затвердження Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та зв’язку у сфері цивільного захисту» (далі •« ПКМУ №733), Наказ МНС України Від 23.02.2006 № 98, зареєстрований у Мін’юсті України 20.03.2006 за № 286/12160 «Методика ідентифікації потенційно небезпечних об'єктів» (далі - Методика ідентифікації ПНО), Наказу МНС України від 18.12.2000 №338 (у редакції наказу МНС України від 16.08.2005), зареєстрований у Мін’юсті України 01.09.2005 за № 970/11250 «Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об’єктів» (далі - Положення про паспортизацію).

При цьому, з матеріалах справи міститься відомості щодо проведення повторної позапланової перевірки відповідача позивачем в період з 29.01.2019 року по 08.02.2019 року.

На підставі зазначеної перевірки, відповідальними особами Криворізького міського управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, було винесено акт щодо додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 08.02.2019 року № 13.

Так, даним актом було встановлено, що відповідачем, станом на 08.02.2019 року, не усунуто 30 порушень, такі як: у головному корпусі: будівля не обладнана системою пожежної сигналізації; будівля не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; не виконано обробляння засобами вогнезахисту дерев’яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) будівлі; вихід на горище будівлі не обладнано протипожежним люком з відповідною межею вогнестійкості; з’єднання жил проводів (кабелів) не виконано шляхом опресування, зварювання, паяння або затискачів на внутрішньому освітленні коридорів та приміщень головного корпусу; приміщення архіву, не відокремлено від коридору протипожежними дверми з відповідною межею вогнестійкості; допускається встановлення металевих грат на вікнах приміщень 1-го поверху головного корпусу де перебувають люди, які не мають властивості розкриватися, зніматися, розсуватися; лікувальний корпус №1 (5-ти поверхова будівля): будівля не обладнана системою пожежної сигналізації; будівля не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; з'єднання жил проводів (кабелів) не виконано шляхом опресування, зварювання, паяння або затискачів на внутрішньому освітленні коридорів та приміщень з 1- го по 5-й поверх лікувального корпусу №1; лікувальний корпус №2 (3-х поверхова будівля): будівля не обладнана системою пожежної сигналізації; будівля не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей; не виконано обробляння засобами вогнезахисту дерев’яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) будівлі; з'єднання жил проводів (кабелів) не виконано шляхом опресування, зварювання, паяння або затискачів на внутрішньому освітленні коридорів та приміщень лікувального корпусу №2; допускається встановлення металевих грат на вікнах приміщень 1-го поверху лікувального корпусу №2, де перебувають люди, які не мають властивості розкриватися, зніматися, розсуватися; відділення моргу: будівля не обладнана системою пожежної сигналізації; не виконано обробляння засобами вогнезахисту дерев’яних елементів горищних покриттів; вихід на горище будівлі не обладнано протипожежним люком з відповідною межею вогнестійкості; клініко-діагностична лабораторія: будівля не обладнана системою пожежної сигналізації; допущено опорядження (облицювання) стін на стелі в середині будівлі на центральному виході горючим матеріалом типу пластик; не виконано обробляння засобами вогнезахисту дерев’яних елементів горищних покриттів (крокви, лати) будівлі; вихід на горище будівлі не обладнано протипожежним люком з відповідною межею вогнестійкості; паталого-анатомічне відділення: будівля не обладнана системою пожежної сигналізації; не виконано обробляння засобами вогнезахисту дерев’яних елементів горищних покриттів; вихід на горище будівлі не обладнано протипожежним люком з відповідною межею вогнестійкості; загальні питання пожежної безпеки: не проведено ідентифікацію щодо наявності або відсутності джерел небезпеки, згідно до наказу МНС України від 23.02.2006р. №98; не створено об’єктову систему оповіщення в закладі охорони здоров’я КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР»; не створено об’єктну систему оповіщення в закладі охорони здоров’я КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР»; не розроблено та не затверджено обсяги забезпечення працюючого персоналу закладу охорони здоров’я, засобами радіаційного та хімічного захисту КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР»; не забезпечено поступове накопичення, згідно номенклатури засобів радіаційного та хімічного захисту; внутрішній протипожежний водогін будівель КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» (головний корпус; будівля клініко-діагностичного відділу)не виконано з металу (виконано з пластику).

Таким чином, враховуючи викладене вище, позивач зазначає, що подальша експлуатація об’єктів Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради», а саме: будівлі головного корпуса, будівлі головного корпуса, будівлі лікувального корпусу №1, будівлі лікувального корпусу №2, будівлі відділення моргу, будівлі клініко-діагностичної лабораторії, будівлі патологоанатомічного відділення, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а, з визначеними порушеннями пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (далі - Закон № 877).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року № 1052 (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено підстави для здійснення позапланових заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

За нормами частини п'ятої статті 4 Закону № 877 виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб'єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

У силу пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

За приписами частини другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно положень частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій, неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб'єктів господарювання.

Відповідно до частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування, що є підставою для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об'єктів у разі недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття "порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров'ю людей", а отже, воно є оціночним.

Разом з цим, на переконання суду, зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров'ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об'єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації індивідуальними засобами захисту органів дихання і шкіри, тощо.

Суд також виходить з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об'єкта є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об'єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров'ю людей.

Згідно із частиною другою статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб'єкта господарювання покладається на його керівника.

Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання (стаття 55 Кодексу цивільного захисту України).

Суд звертає увагу, що відповідачем у даній справі не доведено повноту усунення виявлених порушень, які знайшли своє відображення в акті перевірки від 04.05.2018 р. №28 Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради».

Так, актом перевірки №13 від 08.02.2019 року, який було винесено на підставі проведеної повторно позапланової перевірки відповідача, встановлено, що перелік зазначених порушень суттєво загрожує життю та здоров’ю людей.

З матеріалів справи, письмових пояснень позивача, викладених в заявленій позовній заяві, встановлено факт наявності вищевказаних порушень, відображених у акті перевірки від 04.05.2018 р. №28.

Відтак, враховуючи те, що на час розгляду справи порушення вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки відповідачем не усунуто, суд вважає обґрунтованим твердження позивача про існування обставин, що створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин у справі (ст. 9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства Українипередбачають не лише обовязок субєкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обовязок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 1, п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви відповідача - Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» про залучення в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Дніпропетровську обласну раду (, пр. Олександра Поля, 2, м.Дніпро, 49004) та Управління охорони здоров’я виконкому Криворізької міської ради (, площа Молодіжна 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101 – відмовити.

Позовну заяву заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпро, вул. Короленка, 4, ) до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (50007, Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а, ) про застосування заходів реагування – задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об’єкта, а саме: будівлі головного корпуса, будівлі лікувального корпусу №1, будівлі лікувального корпусу №2, будівлі відділення моргу, будівлі клініко-діагностичної лабораторії, будівлі патологоанатомічного відділення, за адресою: Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (код ЄДРПОУ – 01986546), до усунення порушень;

Зобов’язати Комунальний заклад «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» зупинити експлуатацію об’єктів, а саме: будівлі головного корпуса, будівлі лікувального корпусу №1, будівлі лікувального корпусу №2, будівлі відділення моргу, будівлі клініко-діагностичної лабораторії, будівлі патологоанатомічного відділення, за адресою: Дніпропетровська область, вул.Святосергіївська, 8а, до повного усунення порушень.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Горбалінський