Справа № 520/1078/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 р. Справа № 520/1078/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А.) по справі № 520/1078/19

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради

до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни треті особи ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Актуаль" , Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

04.02.2019 року Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позов до Державного реєстратора Чугуївської міської ради Рєзанової Ірини Юріївни (далі - відповідач) треті особи - ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Актуаль», Департамент містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, в якому просить суд скасувати рішення №3537937 відповідача від 26.05.2017 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під реєстраційним номером 101 права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення літ. «В-2», гараж 312, загальною площею 19, 3 м2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 року позовну заяву повернуто прокурору.

Прокурор, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів апеляційної скарги, прокурор посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за результатами листування між прокурором та Харківською міською радою стало відомо про здійснення державної реєстрації права приватної власності на гараж, загальною площею 19,3 м2 за ОСОБА_2

Суд першої інстанції, повернувши позовну заяву, дійшов до висновку про те, що прокурор в даному спорі є альтернативним суб'єктом звернення та фактично замінює належного суб'єкта владних повноважень - Харківську міську раду, проте не надав жодних доказів неможливості здійснення захисту своїх інтересів саме - Харківською міською радою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Частиною 2 статті 46 КАС визначено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Стаття 53 КАС України каже, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа, суб'єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Згідно з ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов'язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об'єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частина 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» каже, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб'єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб'єктів, у порядку, визначеному законом;

отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналізуючи викладені вище приписи, колегія суддів дійшла до висновку про те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №925/68/18 та від 25.04.2018 року у справі № 806/1000/17.

Матеріали справи свідчать про те, що прокурором підставою звернення до суду в інтересах Харківської міської ради зазначено нездійснення захисту інтересів держави уповноваженим суб'єктом владних повноважень.

Такий висновок суду першої інстанції базується на інформації, яка викладена в листах від 21.11.2018 року на адресу прокурора, від 11.01.2019 року №04-02-76 №19.

В своїй апеляційній скарзі прокурор каже про обізнаність Харківської міської ради про порушення її прав та законних інтересів, але нездійснення дій по їх поновленню, тобто бездіяльності Харківської міської ради.

Колегія суддів погоджується з наданою судом першої інстанції оцінкою вказаним обставинам.

Так, судом першої інстанції зазначено, що прокурор був обізнаний про порушення прав та законних інтересів Харківської міської ради раніш ніж Харківська міська рада, та поданий позов датується - 04.02.2019 роком, тобто через незначний проміжок часу.

Апеляційна скарга не містить інших обґрунтованих спростувань даних обставин, зокрема, здійснення з'ясування прокурором причин, які перешкоджають захисту інтересів держави належному позивачу або його небажанню здійснити такий захист.

Виходячи із правил ст.311 КАС України, колегія суддів не вважає необхідним розглядати справу у судовому засіданні, оскільки апеляційний перегляд ухвали суду першої інстанції можливо здійснити за наявними у справі матеріалами.

Частина 2 наведеної вище статті каже, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

За вищевказаних обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що судом першої інстанці правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення - не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 по справі № 520/1078/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 06.05.2019 року.