Справа № 440/4696/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4696/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Гнітько О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2018 року ОСОБА_3 /надалі - позивач; ОСОБА_3М./ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області /надалі - відповідач; ГУ ДФС у Полтавській області/, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 46-48/, про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за податком на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 166149,03 грн. та за штрафними санкціями у сумі 41537,26 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за військовим збором у сумі 13845,75 грн. та за штрафними санкціями у сумі 3461,44 грн.;

- податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2018, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 170 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є акт від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3 з питань правильності та повноти визначення доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на те, що: перевірку проведено з порушенням визначеного ст.ст. 42, 79 Податкового кодексу України порядку її проведення в частині ознайомлення платника податків з наказом про проведення перевірки до початку проведення перевірки; висновки контролюючого органу про наявність порушень у звітному 2016 році, який перевірявся, суперечать ст.ст. 49, 179 Податкового кодексу України та зроблені з порушенням процедури проведення перевірки; оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням строку, встановленого п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України; висновки перевірки про розмір одержаного оподатковуваного доходу суперечать вимогам ст.ст. 164, 165 Податкового кодексу України у зв'язку з включенням до суми прощеного боргу нарахованих (капіталізованих) процентів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4696/18, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10:00 19 лютого 2019 року.

06 лютого 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 54-59/, у якому представник ГУ ДФС у Полтавської області просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на висновки акту перевірки від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3 з питань правильності та повноти визначення доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, у якому зафіксовано порушення позивачем: підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, статей 176, 179 Податкового кодексу України, а саме, неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2016 рік; підпункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2 статті 164 та пункту 8 підрозділу І Розділу ХХ Перехідних Положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік) на суму 166149 грн. 03 коп.; підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік) на суму 13845 грн. 75 коп. Зазначає, що відповідачем дотримано вимоги п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України в частині ознайомлення позивача з наказом та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення перевірки. Вказує, що перевірка з метою правильності та повноти визначення доходу здійснювалася в період 31.10.2018 по 06.11.2018 та охоплювала період з 01.01.2016 по 31.12.2016, в якому і виник об'єкт оподаткування, тому вважає, що межі предмету та процедура проведення перевірки не порушені. Пояснює, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені з дотриманням п. 86.6 ст. 86 Податкового кодексу України.

14 лютого 2019 року до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 108-109/, у якій позивачем зазначено, що: 2017 рік контролюючим органом не перевірявся, а отже перевіркою не охоплено 2017 рік; копію акту перевірки отримано позивачем 15.11.2018, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням строку, встановленого п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України; висновком експерта №8 від 07.02.2019 спростовано висновки перевірки відповідача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" відомості про дату вручення ОСОБА_3 рекомендованого поштового відправлення 525, надісланого Головним управлінням ДФС у Полтавській області на адресу ОСОБА_3, та докази на їх підтвердження.

Протокольною ухвалою суду від 19 лютого 2019 року у зв'язку з витребуванням додаткових доказів на підставі п. 4 ч. 6 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 14:00 12 березня 2019 року.

21 лютого 2019 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив /а.с. 125-127/, у яких представником відповідача зазначено, що ГУ ДФС у Полтавській області вжито всіх, визначених чинним законодавством, заходів, передбачених п.п. 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, а також п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України в частині ознайомлення ОСОБА_3 з наказом та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення перевірки. Пояснює, що позивачу неодноразово надсилалися повідомлення з питань подання податкової декларації про майновий стан і доходи, одержані протягом 2016 року, внаслідок отримання додаткового блага, на які позивач не відреагував. Вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті в межах строків, встановлених п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України. Зазначає, що висновок експерта №8 від 07.02.2019 не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та економічних досліджень та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14:30 02 квітня 2019 року.

Увалами суду від 02 квітня 2019 року задоволено клопотання позивача та викликано до суду експерта ОСОБА_4 для роз'яснення висновку експерта, на підставі ч. 2 ст. 223 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено перерву у судовому засіданні з метою виклику експерта ОСОБА_4 до 10:30 18 квітня 2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, висновок експерта, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

12.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_5 ОСОБА_1" (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 /а.с.39-41/, відповідно до п. 1 якого сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на 12 січня 2016 р. складає 147942,98 доларів США та пені 1347739,11 гривень, що складає еквівалент 4825044,91 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору (далі - "Боргові зобов'язання"), у тому числі:

- сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 115568,52 доларів США, що складає еквівалент 2716364,68 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- проценти, нараховані за користування кредитом - 32374,46 доларів США, що складає еквівалент 760941,12 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 1347739,11 гривень.

Відповідно до п. 2 цього договору у зв'язку із виконанням позичальником умов кредитора, сторони домовились, що з 12 січня 2016 р. боргові зобов'язання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення кредитором позичальника від сплати боргових зобов'язань (прощення боргу), а кредитний договір вважається розірваним.

Пунктом 5 цього договору встановлено, що з підписанням цього договору позичальник вважається повідомленим відповідно до підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), що зазначена в п. 1 договору, та про те, що сума анульованого (прощеного) основного боргу буде включена кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено). Позичальнику повідомлено, що про анулювання (прощення) його основного боргу кредитором буде повідомлено органам Державної фіскальної служби шляхом включення суми анульованого (прощеного) основного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено). При цьому на позивальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації.

Згідно з п.п. 7.2 п. 7 договору позивальник надає кредитору безвідкличну та безумовну згоду, а кредитор відповідно до цього договору набуває право розкрити (передати) інформацію, яка становить банківську таємницю та іншу інформацію з обмеженим доступом органам Державної фіскальної служби; органам, які відповідно до чинного законодавства України здійснюють перевірки діяльності кредитора.

Пунктом 11 договору передбачено, що цей договір укладений у 2-х оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін, та вступає в силу з 12 січня 2016 р. після його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора.

На запит Головного управління ДФС у Полтавській області від 14.08.2017 /а.с. 90/ листом АТ "ОСОБА_5 ОСОБА_1" від 14.09.2017 №4-2/876 /а.с. 87/ повідомлено, зокрема, що банком громадянці ОСОБА_3 було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом на суму 2716364,68 грн.

28.09.2018 начальником Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_6 прийнято наказ №2505 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3", яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 фізичною особою-платником податків ОСОБА_3 /а.с. 62/.

Копію наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 №2505 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3" та повідомлення про проведення перевірки від 28.09.2018 №720 /а.с. 63/ були надіслані Головним управлінням ДФС у Полтавській області разом із супровідним листом від 03.10.2018 /а.с. 61/ на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 03.10.2018 /а.с.64-66/ та вручені ОСОБА_3 31.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 67/.

У строк з 31.10.2018 по 06.11.2018 посадовою особою Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_3 з питань правильності та повноти визначення доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/ /а.с. 19-24/.

В акті перевірки від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 зафіксовано порушення ОСОБА_3:

- підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, статей 176, 179 Податкового кодексу України, а саме, неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2016 рік;

- підпункту 163.1 статті 163, підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2 статті 164 та пункту 8 підрозділу І Розділу ХХ Перехідних Положень Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік), на суму 166149 грн. 03 коп.;

- підпунктів 1.2, 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання по військовому збору за період, що перевірявся (за звітний 2016 рік), на суму 13845 грн. 75 коп.

13.11.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області надіслано на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 разом із супровідним листом від 13.11.2018 №ФОП/Р/6161/16-31-13-05-17, які отримано ОСОБА_3 16.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 75/ та листом АТ "Укрпошта" від 04.03.2019 №09.1-07-1362 /а.с. 209-210/.

30.11.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі акту від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_2, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування" на загальну суму 207686 грн. 29 коп., у тому числі: за податковими зобов'язаннями - у розмірі 166149 грн. 03 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями - у розмірі 41537 грн. 26 коп. /а.с. 16/;

- № НОМЕР_3, яким ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "військовий збір" на загальну суму 17307 грн. 19 коп., у тому числі: за податковими зобов'язаннями - у розмірі 13845 грн. 75 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - у розмірі 3461 грн. 44 коп. /а.с. 14/;

- № НОМЕР_4, яким до ОСОБА_3 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" /а.с. 15/.

Позивач не погодився з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 30.11.2018 №, №, №, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Полтавській області ГУ ДФС у Полтавській області від 30.11.2018 №, №, №, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Підпунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Абзацом 4 п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Згідно з п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Пунктами 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до п. 79.3 ст. 79 Податкового кодексу України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Таким чином, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення. Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.05.2018 у справі №809/1578/17.

Як встановлено судом, 28.09.2018 начальником Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_6 прийнято наказ №2505 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3", яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку з питань правильності та повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 фізичною особою-платником податків ОСОБА_3 /а.с. 62/.

Копія наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 №2505 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3" та повідомлення про проведення перевірки від 28.09.2018 №720 /а.с. 63/ надіслані Головним управлінням ДФС у Полтавській області разом із супровідним листом від 03.10.2018 №ФОП/Р/5189/16-31-13-05-22 /а.с. 61/ на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 03.10.2018 /а.с.64-66/, тобто завчасно, та вручені ОСОБА_3 31.10.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 67/.

Наказ Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 №2505 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3" є чинним, доказів оскарження позивачем та скасування вказаного наказу до суду не надано.

У строк з 31.10.2018 по 06.11.2018 посадовою особою Головного управління ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_3 з питань правильності та повноти визначення доходу за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/ /а.с. 19-24/.

Таким чином, копія наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 28.09.2018 №2505 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_3" та повідомлення про проведення перевірки від 28.09.2018 №720 надіслані 03.10.2018 на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручені позивачу 31.10.2018, а перевірка позивача розпочата 31.10.2018, тобто після вручення позивачу вказаних вище документів, та тривала до 06.11.2018, а отже, позивач не був позбавлений права брати участь у проведенні цієї перевірки.

Позивачем також не надано до суду доказів того, що він бажав брати участь у проведенні перевірки, проте не був допущений до неї контролюючим органом.

Відтак суд не бере до уваги доводи позивача про порушенням відповідачем вимог ст. ст. 42, 79 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

13.11.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області надіслано на адресу ОСОБА_3 рекомендованим листом з повідомленням про вручення акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 разом із супровідним листом від 13.11.2018 №ФОП/Р/6161/16-31-13-05-17, який отримано ОСОБА_3 16.11.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 75/ та листом АТ "Укрпошта" від 04.03.2019 №09.1-07-1362 /а.с. 209-210/.

30.11.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області на підставі акту від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 винесено податкові повідомлення-рішення №, №, №.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення №, №, № від 30.11.2018 винесені відповідачем у строк, встановлений п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Абзацом д п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Пунктом 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України передбачено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно з пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Відповідно до приписів пункту 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пп.162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Таким чином, основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника. Визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку. При прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом. Кредитор має належним чином повідомити платника податку - боржника про анулювання (прощеного) боргу (рекомендованим листом з повідомленням про вручення, шляхом укладення відповідного договору, шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто) та включити суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі і військового збору. До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм Податкового кодексу України сформовано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.01.2019 у справі №821/707/17.

Судом встановлено, що 18.10.2006 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (кредитор) та громадянкою ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договір №014/0040/74/72310 /а.с. 25-26/, за умовами якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом 170000,00 доларів США. Під терміном «не відновлювальна кредитна лінія» розуміється кредитна лінія, при якій при отримання позичальником повної суми кредитних коштів і досягненні ліміту кредитування подальша видача кредитних коштів позичальнику припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за кредитом на протязі кредитного договору (п. 1 договору).

Відповідно до п. 1.2 цього договору кредит надається на 240 місяців з 18 жовтня 2006 року по 18 жовтня 2026 року. Пунктом 8.1 договору передбачено, що договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені).

14.05.2009 між ВАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» (кредитор) та ОСОБА_3 (позивальник) укладено додаткову угоду № 014/0040/74/72310/1 до кредитного договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 /а.с. 27-30/, якою з метою зменшення фінансового навантаження на позивальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор і позивальник досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором, відповідно до нижченаведених положень цієї додаткової угоди,:

1. Сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав, у такому порядку:

1.1. Станом на дату укладення цієї додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 163564,30 доларів США (надалі фактична заборгованість за сумою кредиту).

1.2. Станом на дату укладення цієї додаткової угоди заборгованість позичальника за кредитним договором строк сплати якої настав, складає 4306,33 доларів США (надалі заборгованість), у тому числі: 0 доларів США заборгованість з погашення суми кредиту; та 4306,33 доларів США заборгованість з погашення процентів (надалі заборгованість за процентами).

1.3. На підставі цієї додаткової угоди з 14 травня 2009 р. фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику.

1.4. Позичальник зобовязується здійснити погашення заборгованості у майбутньому у складі щомісячних платежів відповідно до Графіка погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, що є додатком до цієї додаткової угоди.

06.05.2010 між ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» (кредитор) та ОСОБА_3 (позивальник) укладено додаткову угоду № 014/0040/74/72310/21 до кредитного договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 /а.с. 31-34/, якою з метою зменшення фінансового навантаження на позивальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор і позивальник досягли згоди про зміну умов погашення (реструктуризацію) кредиту, визначених кредитним договором, відповідно до нижченаведених положень цієї додаткової угоди:

1. Строк кредиту збільшити на 106 календарних місяців, у звязку з чим:

1.1. Пункт 1.2 кредитного договору викласти у наступній редакції: « 1.2 Кредит надається на 346 місяців з 18 жовтня 2006 року по 18 серпня 2035 року».

2. Сторони дійшли згоди врегулювати виконання позичальником грошових зобовязань за кредитним договором в наступному порядку:

2.1. Станом на дату укладення цієї додаткової угоди фактична заборгованість позичальника за кредитним договором по сплаті суми кредиту становить 180086,04 доларів США (надалі фактична заборгованість за сумою кредиту).

2.2. В період з 15 травня 2010 р. до 15 квітня 2011 р. сукупна заборгованість позичальника по сплаті процентів за кредитом згідно діючих на дату укладення цієї додаткової угоди умов кредитного договору становитиме 25161 долар США 66 центів (надалі сукупна заборгованість за процентами).

Відповідно до п.п. 2.3.3 п. 2.3 додаткової угоди № 014/0040/74/72310/21 від 06.05.2010 на підставі цієї додаткової угоди фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати процентів на суму залишком заборгованості за процентами, у звязку з чим відбувається зміна строку погашення позичальником цієї заборгованості. Таке збільшення не супроводжується видачею кредитних коштів позичальнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1057-1 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі визнання недійсним кредитного договору суд за заявою сторони в обов'язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.

Вказані вище додаткові угоди до кредитного договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006, якими сторони досягли згоди про зміну умов кредитного договору недійсними не визнавались.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 позичальника ОСОБА_3, проведеним станом на 12 січня 2016 року, заборгованість позивача за кредитом складає 2716364 грн. 68 коп., заборгованість за відсотками становить 760941 грн. 12 коп., пеня складає 1347739 грн. 11 коп. /а.с. 35-38/.

12.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_5 ОСОБА_1" (кредитор) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 /а.с. 39-41/, відповідно до п. 1 якого сторони визнають і підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на 12 січня 2016 р. складає 147942,98 доларів США та пені 1347739,11 гривень, що складає еквівалент 4825044,91 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору (далі - "Боргові зобов'язання"), у тому числі:

- сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 115568,52 доларів США, що складає еквівалент 2716364,68 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- проценти, нараховані за користування кредитом - 32374,46 доларів США, що складає еквівалент 760941,12 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору;

- розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 1347739,11 гривень.

Пунктом 11 договору передбачено, що цей договір укладений у 2-х оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін, та вступає в силу з 12 січня 2016 р. після його підписання сторонами і скріплення печаткою кредитора.

Вказаний договір від 12.01.2016 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 вступив у силу та недійсним не визнавався.

Відповідно до п. 2 цього договору від 12.01.2016 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 у зв'язку із виконанням позичальником умов кредитора, сторони домовились, що з 12 січня 2016 р. боргові зобов'язання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення кредитором позичальника від сплати боргових зобов'язань (прощення боргу), а кредитний договір вважається розірваним.

Пунктом 5 цього договору встановлено, що з підписанням цього договору позичальник вважається повідомленим відповідно до підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), що зазначена в п. 1 договору, та про те, що сума анульованого (прощеного) основного боргу буде включена кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено). Позичальнику повідомлено, що про анулювання (прощення) його основного боргу кредитором буде повідомлено органам Державної фіскальної служби шляхом включення суми анульованого (прощеного) основного боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощено). При цьому на позивальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу та відображення суми отриманого доходу у вигляді анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації.

Згідно з п.п. 7.2 п. 7 договору позивальник надає кредитору безвідкличну та безумовну згоду, а кредитор відповідно до цього договору набуває право розкрити (передати) інформацію, яка становить банківську таємницю та іншу інформацію з обмеженим доступом органам Державної фіскальної служби; органам, які відповідно до чинного законодавства України здійснюють перевірки діяльності кредитора.

Листом АТ "ОСОБА_5 ОСОБА_1" від 14.09.2017 №4-2/876 ГУ ДФС у Полтавській області повідомлено, що банком громадянці ОСОБА_3 було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом на суму 2716364,68 грн. /а.с. 87/, до якого було додано копію договору від 12.01.2016 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 /зворот а.с. 87, а.с. 88-89/.

Таким чином, при прощенні (анулюванні) заборгованості шляхом укладення договору від 12.01.2016 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 позивач одержав економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом в сумі 115568,52 доларів США.

Згідно з висновком експерта № 8 від 07.02.2019, складеного судовим експертом ОСОБА_4:

1.Висновки, викладені у акті ГУ ДФС у Полтавській області №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 від 13.11.2018 про те, що ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» було здійснено прощення (анулювання) боргу позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року у вигляді основної суми боргу (наданого кредиту) у сумі 115568,52 доларів США наданими документами не підтверджується з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку.

2.Сума прощеного (анульованого) ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» боргу позичальника ОСОБА_3 в розмірі 115568,42 доларів США за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року включала нараховані та капіталізовані проценти.

3.Після проведення капіталізації нарахованих процентів банк обліковував їх у якості кредиту та проводив нарахування на них відсотків, а сплачені ОСОБА_3 кошти в рахунок погашення кредиту спрямовував на першочергове погашення процентів, у тому числі нарахованих на капіталізовані проценти, та у звязку із відсутністю первинних касових документів щодо погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитом по кредитному договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 за період з 18 жовтня 2006 року по 20 листопада 2008 року обрахувати фактичну суму прощеного (анульованого) ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» боргу позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року станом на дату прощення (анулювання) окремо за сумою основної суми боргу (наданого кредиту) та окремо за нарахованими процентами неможливо.

Відповідно до ч.1 ст. 101 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Частинами 1, 2 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Пунктом 4.16 розділу ІV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 січня 2013 р. за N1/22533, встановлено, що у заключній частині викладаються висновки за результатами дослідження у вигляді відповідей на поставлені питання в послідовності, що визначена у вступній частині. На кожне з поставлених питань має бути дано відповідь по суті або вказано, з яких причин неможливо його вирішити.

У пункті 3 заключної частини висновку експерта № 8 від 07.02.2019, складеному судовим експертом ОСОБА_4, вказано про неможливість обрахування фактичну суму прощеного (анульованого) ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» боргу позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року станом на дату прощення (анулювання) окремо за сумою основної суми боргу (наданого кредиту) та окремо за нарахованими процентами, тобто вказаний пункт висновку експерта № 8 від 07.02.2019 не містить категоричної відповіді на поставлене питання.

З огляду на неможливість надання відповіді на вказане вище питання, про що зазначено у пункті 3 висновку експерта, пункт 2 заключної частини висновку експерта № 8 від 07.02.2019, у якому зазначено, що сума прощеного (анульованого) ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» боргу позичальника ОСОБА_3 в розмірі 115568,42 доларів США за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року включала нараховані та капіталізовані проценти, без визначення точних сум основної суми боргу та процентів суд вважає необґрунтованим.

Суд зауважує, що у дослідницькій частині висновку експерта, судовим експертом фактично тлумачаться умови укладених між позивачем та ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» кредитного договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006, додаткових угод до цього договору від 14.05.2009 та від 06.05.2010, внаслідок чого судовий експерт і робить висновок, що сума прощеного (анульованого) ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» боргу позичальника ОСОБА_3 в розмірі 115568,42 доларів США за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року включала нараховані та капіталізовані проценти та висновки, викладені у акті ГУ ДФС у Полтавській області №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1 від 13.11.2018 про те, що ПАТ «ОСОБА_5 ОСОБА_1» було здійснено прощення (анулювання) боргу позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18 жовтня 2006 року у вигляді основної суми боргу (наданого кредиту) у сумі 115568,52 доларів США наданими документами не підтверджується.

Однак, судовим експертом при складенні висновку експерта №8 від 07.02.2019 не враховано, що умовами додаткових угод від 14.05.2009 та від 06.05.2010 до кредитного договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 сторони цих угод досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених кредитним договором, та вказаними додатковими угодами домовилися про збільшення заборгованості за сумою кредиту, у зв'язку з чим і відбувалися зміни строку погашення заборгованості, тобто додатковими угодами до кредитного договору №014/0040/74/72310 від 18.10.2006 фактично збільшено заборгованість за сумою кредиту.

Зазначивши у дослідницькій частині висновку експерта № 8 від 07.02.2019 про договір від 12.01.2016 про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/0040/74/72310 від 18.10.2006, судовим експертом не враховано, що вказаним договором сторонами визнано і підтверджено, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на 12 січня 2016 р. складає 147942,98 доларів США та пені 1347739,11 гривень, що складає еквівалент 4825044,91 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору (далі - "Боргові зобов'язання"), у тому числі: сума основного боргу (неповернутого кредиту) - 115568,52 доларів США, що складає еквівалент 2716364,68 грн. по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору; проценти, нараховані за користування кредитом - 32374,46 доларів США, що складає еквівалент 760941,12 гривень по офіційному курсу НБУ на дату укладення цього договору; розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 1347739,11 гривень.

Крім того, у висновку експерта №8 від 07.02.2019 зафіксовано та підтверджено матеріалами справи, а саме документами, на яких міститься штамп Полтавського НДЕКЦ МВС України /а.с. 137-208/, що на експертизу було надано та проведено експертизу за не завіреними копіями документів, перелік яких зазначено у висновку експерта /зворот а.с. 97/. Таким чином, на експертизу не було надано оригінали або засвідчені належним чином копії письмових доказів, натомість надано не засвідчені ксерокопії документів, які не є письмовими доказами у розумінні ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, та за якими судовим експертом проведено експертизу.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що висновок експерта №8 від 07.02.2019 суперечить іншим доказам у даній справі, відповідно до приписів ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта №8 від 07.02.2019 відхиляється судом.

Отже, ОСОБА_3 отримала додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом в розмірі 115568,52 доларів США та була належним чином повідомлена про прощення (анулювання) такого боргу, а тому була зобов'язана відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податку, в тому числі, і військового збору.

Однак, позивачем не подано річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до Податкового кодексу та не сплачено суму податкового зобов'язання з податку на доход фізичних осіб та з військового збору.

Станом на 01.01.2014 по курсу НБУ 799,30 грн. за 100 доларів США становить 923739 грн. 18 коп.

Законом України "Про Державний бюджету України на 2016 рік" установлено мінімальну заробітну плату на 1 січня 2016 року у розмірі 1378 грн.

Отже, оподатковуваний дохід позивача визначено наступним чином: (923739 грн. 18 коп. - 689 грн. (50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного податкового року) = 923050 грн. 18 коп.

Відтак, грошове зобов'язання позивача з податку на доходи фізичних осіб складає 166149 грн. 03 коп. (923050 грн. 18 коп. *18%).

Розмір грошового зобов'язання позивача з військового збору становить: 923050 грн. 18 коп. *1,5%=13845 грн. 75 коп.

Суд зауважує, що загальний оподатковуваний дохід, тобто дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку ОСОБА_3 протягом звітного податкового періоду 2016 року.

Документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи-платника податків ОСОБА_3, оформлена актом від 13.11.2018 №1534/16-31-13-05-11/НОМЕР_1, проведена контролюючим органом за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, тобто за податковий період, у якому і виник загальний оподатковуваний дохід позивача, який підлягає оподаткуванню - обєкт оподаткування у розумінні п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, відтак, суд не бере до уваги доводи позивача про порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки.

Відповідно до приписів п.п. 54.3.1, 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: 54.3.1. платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення обєктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; 54.3.2. дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.;

Пунктом 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобовязаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обовязок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відтак, податкові повідомленням-рішення від 30.11.2018 №, №, № прийняті ГУ ДФС у Полтавській області на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень та своєчасно.

Таким чином, позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 36000) до Головного управління ДФС у Полтавській області (ідентифікаційний код 39461639, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 травня 2019 року.

Суддя С.С. Сич