Справа № 320/5443/18
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року № 320/5443/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Василенко Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Мостового О.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Устінової Г.К.

третьої особи - ОСОБА_3

представника третіх осіб - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_5 з позовом до Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6, в якому просить суд зобов'язати відповідача внести зміни в Державний земельний кадастр шляхом виправлення помилки у відомостях щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю площею 0,0833 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд за адресою АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач та її представник зазначили, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, вона є власником земельної ділянки площею 0,0833 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що за результатом повторних кадастрових зйомок і вимірів, державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області встановлено, що зовнішні межі земельної ділянки ОСОБА_5 перекриваються межами суміжної земельної ділянки ОСОБА_3, що також підтверджується схемою розміщення земельних ділянок, схемою накладання та зведеним кадастровим планом земельних ділянок, які були складені ТОВ "Гео Сервіс Україна". Крім того, позивач стверджує, що накладення земельної ділянки громадянки ОСОБА_3 на її земельну ділянку (площа накладення 0,0101 га) підтверджується висновками судового експерта за результатами експертного земельно-технічного дослідження, рішенням Апеляційного суду Київської області, а також відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Так, позивач пояснює, що у зв'язку з зазначеними обставинами вона звернулась до відповідача з проханням виправити помилку у відомостях про земельну ділянку в Державному земельному кадастрі щодо земельної ділянки, яка перебуває в її власності, однак останній відмовив їй у цьому, у зв'язку з встановленням факту, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей та не потребують виправлення у зв'язку з невиявленням відповідних технічних помилок у таких документах, а також повідомив, що при розгляді заяви ОСОБА_5 було виявлено перетин її земельної ділянки з сусідніми земельними ділянками, у зв'язку з чим, запропоновано позивачу звернутись до землевпорядної організації та замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж, належної ОСОБА_5 земельної ділянки, в натурі (на місцевості). На підставі цього, позивач вважає, що Відділ у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області проявляє протиправну бездіяльність щодо вирішення питання про виправлення допущеної помилки (зміщення) у відомостях щодо земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту, а тому за захистом своїх прав звернулась до суду.

Відповідач в письмовому відзиві, поданому до суду, позовні вимоги не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що виправлення помилок у Державному земельному кадастрі здійснюється відповідно до положень Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, в якому передбачено, що якщо за результатами розгляду повідомлення про виявлення технічної помилки Державним кадастровим реєстратором встановлено, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які є підставою для їх внесення, але потребують виправлення у зв'язку з виявленням технічних помилок у таких документах, Державний кадастровий реєстратор повідомляє про це заявникові із зазначенням документів та технічних помилок у них, виправлення яких має передувати виправленню відповідних відомостей у Державному земельному кадастрі. Так, відповідач пояснює, що на виконання вищезазначених вимог Порядку, на звернення позивача, державним кадастровим реєстратором було відмовлено у виправленні зазначених у зверненні ОСОБА_5 помилок, оскільки відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей, у зв'язку з чим було запропоновано позивачу звернутись до землевпорядної організації та замовити розроблення технічної документації. Просив суд в задоволенні позову відмовити.

Треті особи подали до суду письмові пояснення, в яких зазначили, що технічна документація, на підставі якої ОСОБА_5 був виданий державний акт, була виготовлена ПП "Абрис Альфа" із помилками та не за фактичними межами земельної ділянки позивача, зокрема, під час виготовлення вказаної документації було невірно визначено ширину земельної ділянки, у зв'язку з чим площа ділянки збільшилась з 0,06 га до 0,0833 га. Просили суд в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 06.12.2018, яке відкладено на 01.02.2019 у зв'язку із задоволенням клопотання позивача.

Судове засідання, призначене на 01.02.2019 було відкладено, у зв'язку із задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю його в іншому судовому процесі. Наступне судове засідання призначено на 19.03.2019.

В судовому засіданні, 19.03.2019, судом було витребувано від представника відповідача додаткові докази по справі, у зв'язку з чим оголошено перерву до 09.04.2019.

У судове засідання, призначене на 09.04.2019, з'явились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третіх осіб у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

ОСОБА_5 є власником земельної ділянки розміром 0,0833 га, що розташована в АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 16 жовтня 2009 року (кадастровий номер НОМЕР_1).

З пояснень позивача вбачається, що за результатом звернення до Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області позивачу стало відомо, що за результатом кадастрових зйомок і вимірів, державним кадастровим реєстратором Управління встановлено, що зовнішні межі земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_5 перекриваються межами суміжної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3

На підтвердження часткового накладення земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, яка належить ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_5, позивач надала суду копії схеми розміщення земельних ділянок, схеми їх накладення, зведеного кадастрового плану земельних ділянок, розташованих по вул. Кірова 9 та 11 у м. Кагарлик, які були складені ТОВ "Гео Сервіс Україна"; висновок судового експерта Баранова Юрія Леонідовича №1-Д/04/15 від 30.04.2015; рішення Апеляційного суду Київської області від 29.10.2015 по справі №368/426/15-ц.

Судом встановлено, що у зв'язку з вищенаведеними обставинами, ОСОБА_5, 15.06.2018, звернулась до Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою, в якій просила виправити помилку у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, яка належить позивачу на підставі державного акту на право власності на землю, в Державному земельному кадастрі.

Розглянувши звернення позивача, Відділ у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, рішенням від 10.07.2018 №РВ-018, відмовив їй у виправленні помилок, у зв'язку із встановленням факту, що відомості Державного земельного кадастру відповідають інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей та не потребують виправлення у зв'язку з невиявленням відповідних технічних помилок у таких документах.

До свого рішення від 10.07.2018 №РВ-018 відповідачем, також, було додано лист, в якому, зокрема, повідомлено, що під час виправлення помилки у координатах поворотних точок меж земельної ділянки площею 0,0833га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, був виявлений перетин земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2 (площа перетинання 68.3317%) та НОМЕР_1 (площа перетинання 14.1858 %), що на розсуд Державного кадастрового реєстратора є недопустими. Крім того, позивачу запропоновано звернутись до землевпорядної організації та замовити розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також роз'яснено, що після виготовлення технічної документації із землеустрою, потрібно звернутись до Центру надання адміністративних послуг з відповідною заявою на виправлення помилки в Державному земельному кадастрі. Виправлення технічної помилки у відомостях Державного земельного кадастру, яка була допущена не з вини органу, що здійснює його ведення, здійснюється за плату, розмір якої встановлюється Кабінетом Міністрів України (станом на липень 2018 року вартість такої послуги становить 229,06 грн.)

Вважаючи таке рішення протиправним, а інформацію зазначену в листі неправдивою та такою, що суперечить витягу з Державного земельного кадастру, позивач звернулась до суду з даним позовом.

В судовому засіданні, представник відповідача погодилась з тим, що координати земельної ділянки ОСОБА_5 зазначені в технічній документації та в Державному земельному кадастрі не співпадають, однак зазначила, що оскільки в базі Держгеокадастру містяться відомості про те, що координати земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 внесені на підставі технічної документації, розробленої ПП "Абрис -Альфа" в 2009 році, то зміни в Державний земельний кадастр Відділ у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, відповідно до положень пункту 156-1 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, внести не може.

Крім того, представник відповідача повідомила, що, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку громадянки ОСОБА_3 з кадастровим номером НОМЕР_2 скасований рішенням Апеляційного суду Київської області від 29.10.2015 по справі №368/426/15-ц, то земельна ділянка ОСОБА_5 накладається лише на земельну ділянку громадянина ОСОБА_6 з кадастровим номером НОМЕР_4.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, суд виходив із наступного.

Стаття 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 7 липня 2011 р. № 3613-VI визначає, що Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Згідно частини 1 статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні.

Частиною 3 статті 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначено Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 р. (надалі за текстом - «Порядок»).

Підпункт «5» пункту 138 Порядку визначає, що помилкою у Державному земельному кадастрі є технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей.

Таким чином, якщо у кадастровому плані невірно відображені зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності), координати поворотних точок земельної ділянки, лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки, які внесені до Державного земельного кадастру, ці відомості не є технічною помилкою в розумінні статті 37 Закону України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно ж до частини 4 статті 37 Закону України "Про Державний земельний кадастр" виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.

Водночас, у даній правовій ситуації будь-які зміни до документації із землеустрою не вносились.

Крім того, відповідно до положень підпункту "5" пункту 138, пункту 156-1 Порядку технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, може бути виправлена на підставі повідомлення про виявлення технічної помилки лише у разі, якщо земельна ділянка, не була зареєстрована в державному реєстрі земель.

Відповідно до частини 1 статті 126 Земельного кодексу України, у редакції що була чинною станом 2004 р., право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

На період отримання ОСОБА_5 державного акта на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_3 від 16 жовтня 2009 року форми державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою було затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 р. № 449.

Статтею 202 Земельного кодексу України передбачалось, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Відповідно до пункту 1.2 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за № 641/7962, що був чинним до 20.08.2012 р., Державний реєстр земель - це складова частина державного земельного кадастру, який складається з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку і формується за допомогою АС ДЗК.

За даними Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯИ № 358924 від 16 жовтня 2009 року цей акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 55.

Таким чином, належна позивачеві на праві власності земельна ділянка була зареєстрована в Державному реєстрі земель, а відтак за наявності помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, вона не могла бути виправлена на підставі повідомлення про виявлення технічної помилки.

У той же час, якщо має місце спір щодо встановлення меж земельної ділянки між власниками суміжних земельних ділянок, то такий спір має вирішуватись в порядку цивільного судочинства між власниками земельних ділянок. В даній справі перевірялись лише дії відповідача щодо правомірності відмови у внесенні виправлень до Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні.

Поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексу адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували твердження позивача, а відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 21 квітня 2019 р.