Справа № 640/1060/19
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2019 року № 640/1060/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Підприємства зі 100% іноземними інвестиціями «Ледванс»

до Державної служби України з надзвичайних ситуацій

про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство зі 100% іноземними інвестиціями «Ледванс» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі по тексту - відповідач, ДСНС), в якому просить: визнати протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо включення Підприємства зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» до «Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік», затвердженого Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №692.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.01.2019 Підприємство зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» отримало від відповідача повідомлення від 08.01.2019 №30/43 про проведення планової перевірки. Позивач зазначив, що періодичність проведення перевірок підприємств з незначним ступенем ризику - не частіше ніж один раз на п'ять років. Остання планова перевірка позивача проведена у 2015 році, отже, наступний плановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відносно Підприємства зі 100% іноземними інвестиціями «Ледванс» може бути здійснений не раніше 2020 року.

На думку позивача, відповідачем протиправно включено Підприємство зі 100% іноземними інвестиціями «Ледванс» до річного плану здійснення заходів державного нагляду на 2019 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому справа розглянута та вирішена на підставі наявних у ній матеріалів.

Проте, 25.02.2019 відповідач надав до суду клопотання про закриття провадження у справі, зазначивши, що оскаржуваний річний план в частині позивача вже реалізовано, перевірку не проведено, права позивача не порушено. Отже, з огляду на те, що у справі відсутній предмет спору, просив закрити провадження у справі №640/1060/19.

Розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб'єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб'єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб'єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб'єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Отже, наявність хоча б однієї з вказаних обставин є підставою для закриття провадження у справі.

Кожна із сторін у справі наділена правом заявити клопотання про закриття провадження у справі.

Таке клопотання повинно бути належним чином обґрунтованим, а підстави з яких провадження має бути закрите відповідати вимогам статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

У даному випадку, представником відповідача у поданому клопотанні про закриття провадження, належним чином не обґрунтовано підстав для закриття провадження у справі.

Посилання представника відповідача на те, що на його думку у справі відсутній предмет спору, не є підставою для закриття провадження у справі та судом до уваги не приймається, оскільки статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України вказаної підстави для закриття провадження у справі не передбачено. Закриття провадження у справі з будь-яких інших підстав не допускається.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі не обґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

30.11.2018 Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік, в якому передбачено перевірку Підприємства зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Ділова, 5, щодо додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, дата початку здійснення заходу 21.01.2019, строк здійснення заходу 10, підприємство позивача визначено як підприємство з незначним ступенем ризику.

Листом від 08.01.2019 №30/43 Управління з організації забезпечення заходів цивільного захисту на особливо важливих об'єктах Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві повідомило позивачу, що у період з 21.01.2019 по 01.02.2019 буде здійснено планову перевірку додержання (виконання) вимог нормативно - правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки: Підприємство зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» по вул. Ділова, 5.

Вважаючи дії відповідача щодо включення Підприємства зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» до плану здійснення заходів державного нагляду протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб'єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що план здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період для всіх органів державного нагляду (контролю) затверджує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті та вносить відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 15 листопада року, що передує плановому.

Річні плани здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період з урахуванням узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) затверджують органи державного нагляду (контролю), оприлюднюють на своїх офіційних веб-сайтах та вносять відомості до інтегрованої автоматизованої системи державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб'єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб'єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №361 (далі по тексту - Постанова №361) визначено критерії, за яким оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до пункту 3 Постанови №361 до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику відносяться суб'єкти: 1) які провадять діяльність на території та/або у приміщеннях, що належать їм на праві власності, володіння, користування: об'єктів підвищеної небезпеки та об'єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави; промислових, складських будівель (споруд), зовнішніх установок, які за вибухопожежною небезпекою належать до категорії «А» або «Б»; промислових, складських будівель (споруд), зовнішніх установок, які за пожежною небезпекою належать до категорії «В», площею: - 500 кв. метрів та більше - для промислових будівель (споруд), зовнішніх установок; - 1000 кв. метрів та більше - для складських будівель (споруд); об'єктів, на яких передбачено перебування 50 або більше осіб, що мають хоча б одну з таких ознак: - розташовані на підвальних та/або підземних поверхах; - працюють у нічний час (з 23 по 7 годину); об'єктів, на яких передбачено перебування 100 або більше осіб; об'єктів, які є будинками та/або спорудами з умовною висотою понад 47 метрів; об'єктів, які є пам'яткою архітектури та/або історії національного значення; 2) які провадять діяльність з будівництва об'єктів IV-V категорії складності; 3) які відповідно до одержаної ліцензії мають право надавати послуги і виконувати роботи протипожежного призначення на території та/або у приміщеннях, які належать суб'єктам господарювання з високим ступенем ризику; 4) які є державною, регіональною, комунальною, об'єктовою аварійно-рятувальною службою, а також аварійно-рятувальною службою громадської організації.

Відповідно до пункту 6 Постанови №361 планові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням суб'єктами господарювання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки здійснюються з такою періодичністю: з високим ступенем ризику - не частіше ніж один раз на рік; із середнім ступенем ризику - не частіше ніж один раз на три роки; з незначним ступенем ризику - не частіше ніж один раз на п'ять років.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договорів оренди від 01.01.2014 №111, від 01.12.2016 №158, від 01.12.2017 №179 позивач є постійним орендарем офісного приміщення площею 233 кв.м., за адресою: місто Київ, вул. Ділова, будинок №5.

В період з 21.09.2015 по 09.10.2015 на підприємстві позивача уповноваженими особами контролюючого органу вже було проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за адресою: місто Київ, вул. Ділова, будинок №5.

Так, за наслідками проведеної планової перевірки було складено акт перевірки від 09.10.2015 №266, зі змісту якого вбачається, що на підприємстві позивача проведено саме планову перевірку.

Вказані обставини встановлено у Постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.02.2017 у адміністративній справі №826/10307/16.

З огляду на викладене, суд погоджується з твердженнями позивача, щодо не дотримання відповідачем строків для проведення перевірок підприємств з незначним ступенем ризику, а саме не частіше ніж один раз на п'ять років. Враховуючи, що остання планова перевірка позивача проведена у 2015 році, наступний плановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відносно Підприємства зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» може бути здійснений не раніше 2020 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно включено Підприємство зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» до «Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік», а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 77, 78, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративного позову Підприємства зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» (03680, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. О. Гончара, 55, ) щодо включення Підприємства зі 100% іноземною інвестицією «Ледванс» до «Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з надзвичайних ситуацій на 2019 рік», затвердженого Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 30.11.2018 №692.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова