Справа № 227/58/17
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 227/58/17

адміністративне провадження № К/9901/21006/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Анцупової Т. О.,

суддів - Кравчука В. М., Стародуба О. П.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу № 227/58/17

за позовом ОСОБА_7 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості;

за касаційною скаргою ОСОБА_7 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області (суддя Кошля А. О.) від 23 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду (колегія суддів у складі: Ханової Р. Ф., Василенко Л. А., Гайдара А. В.) від 23 травня 2017 року, встановив:

І. РУХ СПРАВИ

1. У січні 2017 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Добропіллі та Добропільському районі Донецької області, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченої пенсії за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 року у загальному розмірі 59985,54 грн. 54 коп.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він з 09 лютого 2010 року перебуває на пенсійному обліку та до 24 березня 2012 року (досягнення пенсійного віку) отримував пенсію по інвалідності з розрахунку один прожитковий мінімум, що встановлений для осіб, які втратили працездатність. Враховуюче те, що він має стаж шахтаря на підземних роботах за Списком № 1 більше 15 років, що дає право на пільгове призначення пенсії та розмір пенсії повинен був розраховуватись відповідно до вимог ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме не менше 80 відсотків середньозаробітної плати шахтаря, але не менше як три розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

3. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 березня 2017 року задоволено клопотання ОСОБА_7 про заміну неналежного відповідача; замінено первинного відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Добропіллі та Добропільському районі Донецької області його правонаступником - Добропільським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

4. Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_7 задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_7 у розмірі визначеним Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 рік;

- зобов'язано Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_7 пенсію за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 рік, виходячи з розміру встановленого Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з вирахуванням фактично виплаченої пенсії за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 рік.

В решті позовних вимог - відмовлено.

5. Приймаючи рішення про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок та виплатити позивачу пенсію, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначив, що суд не є належним суб'єктом, якому надано право здійснювати перерахунки пенсії, не має таких функції та повноважень. Саме відповідач повинен зробити перерахунок пенсії позивача з урахуванням пільгового стажу роботи шахтаря, наявного на момент призначення пенсії 09 лютого 2010 року, зарахованого згідно рішення Добропільського міськарйонного суду від 01 листопада 2010 року (яке набрало законної сили 22 жовтня 2011 року) та виплатити недоплачений розмір пенсії, з вирахуванням фактичної сплаченої суми. Дані функції покладаються судом на відповідача, відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки це буде гарантувати дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, а саме позивача, від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

6. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року задоволено частково апеляційні скарги ОСОБА_7 та Добропільського об'єднання управління Пенсійного фонду України Донецької області; постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2017 року скасовано; провадження у справі закрито; роз'яснено ОСОБА_7, що даний спір належить до цивільної юрисдикції.

7. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, зазначив, що позивачем заявлена вимога виключно про відшкодування шкоди, а тому заявлений позов підлягає вирішенню судом в порядку цивільного судочинства.

8. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_7 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року, ухвалити нове судове рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо нездійснення перерахунку пенсії за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 року;

- зобов'язати Добропільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_7 за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 року з розрахунку трьох розмірів прожиткових мінімумів;

- стягнути з Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_1) суму невиплаченої пенсії за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 року у загальному розмірі 59985,54 та судовий збір у розмірі 2071,86 грн.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 20 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

10. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.

11. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

12. 13 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_7 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23 березня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року у справі № 227/58/17 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

13. Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

14. Станом на 24 квітня 2019 року заперечення або відзив від відповідача до Верховного Суду не надходили.

ІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. У касаційній скарзі скаржник щодо рішення суду першої інстанції зазначає, що:

- Добропільський суд Донецької області при ухваленні рішення від 23 березня 2017 року вийшов за межі позовних вимог, змінивши предмет спору з майнового характеру на немайновий; задовольнив вимоги позивача не у більшому розмірі, а навпаки - ухвалив рішення, яке лише погіршує ситуацію позивача, оскільки рішення про перерахунок пенсії за період з 09 лютого 2010 року по 24 лютого 2012 року виконано відповідачем не буде. Позивач фактично не отримує суму невиплаченої пенсії Управлінням ПФУ, оскільки він неодноразово звертався до відповідача про здійснення перерахунку пенсії за період з 09 лютого 2010 року по 24 лютого 2012 року, та щоразу отримував негативну відповідь;

- заявлена сума стягнення є результатом виплати відповідачем пенсії позивачу у меншому розмірі. Ніж це передбачено ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», замість виплати пенсії із розрахунку трьох розмірів прожиткових мінімумів, Управління виплачувало один прожитковий мінімум у період з 09 лютого 2010 року по 24 лютого 2012 року.

16. В частині оскарження рішення суду апеляційної інстанції, скаржник зазначає, що його питання щодо встановлення справедливості та законного розміру пенсійних виплат (у належному розмірі) як пенсіонера - шахтаря з п'ятнадцятирічним підземним стажем за Списком № 1, починаючи з 2010 року не вирішено, оскільки:

- 29 травня 2015 року по справі № 227/3448/15-ц Добропільським міськрайонним судом Донецької області постановлено ухвалу (цивільного судочинства), якою відмовлено в задоволенні його позовних вимог про стягнення суми невиплаченої пенсії та роз'яснено, що правовідносини підлягають захисту захисту в порядку адміністративного судочинства;

- 10 листопада 2016 року по справі № 805/4311/16-а Донецьким окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про повернення позовної заяви, якою позовну заяву повернуто та роз'яснено, що спір, з яким звернувся позивач, за предметною підсудністю належить до компетенції місцевого загального суду як адміністративного;

- оскаржуваною ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції, провадження у справі закрито та роз'яснено, що даний спір належить до цивільної юрисдикції.

17. Зазначене, на думку скаржника, є порушенням наданих державою та Законами права позивача на соціальне забезпечення (ст. 46 Конституції України).

18. Крім того, позивач не погоджується з твердженням суду апеляційної інстанції про те, що він не просив вирішити публічно-правовий спір, а просив виключно про відшкодування шкоди шляхом стягнення заявлених сум, звертаючи увагу на поняття публічно-правого спору.

18.1. Зазначає, що з 2015 року позивач намагається в судовому порядку зобов'язати Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії у відповідності до законодавства та виплатити несплачену пенсію за період з 09 лютого 2010 року по 24 березня 2012 року із розрахунку трьох розмірів прожиткових мінімумів з урахуванням виплачених сум, оскільки в зазначеній період, в порушення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», Управлінням ПФК сплачувалася пенсія у розмірі - один прожитковий мінімум.

18.2. Тому відсутні будь-які підстави вважати, що факт невірного нарахування та сплати коштів Управлінням ПФУ позивачеві у меншому розмірі ніж це передбачено законодавством не є спірним та що позивач не просить вирішити публічно правовий спір.

ІІІ. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді при розгляді матеріалів справи встановила, що скаржник оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій з мотивів порушення в тому числі правил предметної юрисдикції.

20. Відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

21. Згідно з ч. 1, 4 ст. 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в ч. 1-4 ст. 346 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у ч. 5 або ч. 6 ст. 346 цього Кодексу.

22. За таких обставин та враховуючи, що ОСОБА_7 оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, що відповідно до ч. 6 ст. 346 КАС України є підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи № 227/58/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст. 248, 346, 347 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу № 227/58/17 за позовом ОСОБА_7 до Добропільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення заборгованості, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Т. О. Анцупова

Суддя В. М. Кравчук

Суддя О. П. Стародуб