Справа № 802/2575/17-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2019 року

Київ

справа №802/2575/17-а

адміністративне провадження №К/9901/11582/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л., Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Вінницького районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_7 звернулись в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, Вінницького районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, в якому просили: вважати протиправними дії Вінницького районного сектора Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо не оформлення паспорта неповнолітньому ОСОБА_6 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов'язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області організувати роботу з оформлення та видачі, а Вінницький районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати бланк паспорту неповнолітньому ОСОБА_6 у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних; зобов'язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Вінницький районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області вести паспортний облік відносно неповнолітнього ОСОБА_6 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорту), без внесення інформації про нього до Єдиного демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та персональних даних.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Вінницького районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо не оформлення паспорта громадянина України ОСОБА_6 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ. Зобов'язано Вінницький районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати ОСОБА_6 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, 19 квітня 2019 року Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п'ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 8 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, типові справи.

Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 291 КАС України, рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав: 1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи; 2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Аналіз змісту оскаржуваних судових рішень свідчить про те, що останні ухвалено з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19 вересня 2018 року, прийнятої за результатами розгляду зразкової адміністративної справи №806/3265/17.

При цьому, аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України. До того ж, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження наявності у даному випадку обставин, визначених частиною п'ятою статті 291 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 291, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді І.Л.Желтобрюх

Т.Г.Стрелець