Справа № 160/2481/19
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Справа № 160/2481/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Захарчук Борисенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
18.03.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07.03.2019 року № 58422910, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
В обґрунтування позову зазначено, що 07.03.2019 року державним виконавцем винесено постанову №58422910 про накладання штрафу на позивача у розмірі 5100 грн., у зв'язку з невиконанням без поважних причин рішення суду. Листом відповідача повідомлено про фактичне добровільне виконання рішення суду. Таким чином, на думку позивача, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 22.03.2019 року адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було залишено без руху із встановленим строком для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 10.04.2019 року було прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
Від відповідача відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надходив.
У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
У вказаній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Отже, останнім днем виконання боржником рішення є 06.03.2019 року.
За результатами перевірки виконання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вимог судового рішення державним виконавцем встановлено, що останнє виконано не було протягом визначеного строку, будь-яких повідомлень від боржника не надійшло, як і поважних причин своєчасного неповідомлення і невиконання.
07.03.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_1 винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, не погодившись з оскаржуваною постановою про накладення штрафу, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII).
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 5 вказаної статті зазначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (частина 6 статті 26 Закону №1404-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Водночас, у частині 4 статті 19 Закону № 1404-VIII передбачено, що сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Тобто, з аналізу вказаних норм права, слід дійти висновку, що у боржника виникає обов'язок щодо невідкладного повідомлення державного виконавця про виконання рішення суду або про причини невиконання.
Долучені до матеріалів справи докази засвідчили, що у встановлений державним виконавцем строк (до 06.03.2019 року), ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не повідомило державного виконавця ні про добровільне виконання рішення, ні про наявність поважних причин своєчасного невиконання.
Відповідно до частини 2 статті 63 Закону № 1404-VIII разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За приписами статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
З приведених норм чинного законодавства вбачається, що державний виконавець за невиконання рішення, зобов'язаний винести постанову про накладення штрафу на боржника лише при умові невиконання ним рішення без поважних причин.
Враховуючи невиконання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області рішення в добровільному порядку та неповідомлення про наявність поважних причин його невиконання у визначений строк, 07.03.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на позивача у розмірі 5100 грн.
Таким чином, на дату прийняття відповідачем оскаржуваної постанови 07.03.2019 року, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не було повідомлено державного виконавця про причини невиконання рішення.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, приймаючи постанову про накладення штрафу від 07.03.2019 року державний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.
У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 72-77, 242-243, 245-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко