Справа № 677/681/19
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/681/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.05.2019 м.Красилів

Красилівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Вознюка Р.В.

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красилові у письмовому провадженні справу № 677/681/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника СРПП Красилівського П ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО18 № 262826 від 11.04.2019 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.04.2019 начальником СРПП Красилівського П ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 відносно нього була винесена постанова серії ДПО18 № 262826, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зазначеної постанови його визнано винним у тому, що 08.03.2019 о 11 год. 40 хв. в м. Красилові по вул. Грушевського він керував службовим автомобілем ВАЗ-21115, державний номерний знак 23 06-88, без свідоцтва реєстрації транспортного засобу та полісу обовязкового страхування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Дійсно, 08.03.2019, згідно графіку несення служби Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, заступив на добове чергування в складі слідчо-оперативної служби Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області. Близько 11 год. 30 хв. до чергової частини Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а саме: спробу пограбування кафе «Дельта», що у м. Красилові по вул. Грушевського, 13. Після прибуття СОГ на місце події, там перебували працівники СКОЗ СДС УПД ГУНП в Хмельницькій області, які попросили показати документи на автомобіль та страховку. Він знав, що копії указаних документів увесь час були у автомобілі, а їх оригінали знаходяться в ГУПН Хмельницької області, проте у автомобілі на той час указаних документів не віднайшов.

Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з тим, що діяв у стані крайньої необхідності, тобто для захисту гарантованих державою законних прав громадян від протиправного посягання та усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління.

В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав.

З викладених підстав та відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи у складі СОГ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, 08.03.2019 керував службовим автомобілем ВАЗ 21115, державний номерний знак 23 06-88, в м. Красилові по вул. Грушевського, у звязку із повідомленням про спробу пограбування кафе «Дельта».

11.04.2019 начальником СРПП Красилівського П ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 відносно нього була винесена постанова серії ДПО18 № 262826, якою визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 08.03.2019 о 11 год. 40 хв. в м. Красилові по вул. Грушевського керував службовим автомобілем ВАЗ-21115, державний номерний знак 23 06-88, без свідоцтва реєстрації транспортного засобу та полісу обовязкового страхування, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до статті 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов'язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов'язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода.

При вчиненні адмінправопорушення у стані крайньої необхідності особа звільняється від відповідальності, а такі дії не розглядаються як правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 по справі № 686/5225/17.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність, того що позивачем дійсно скоєне зазначені правопорушення, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Наявна у справі постанова не дає підстав для висновку про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, за відсутності вини позивача у вчиненні вказаних дій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 279 КУпАП в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак враховуючи, що ОСОБА_1 не погодився з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, про що детально описав у позовній заяві, - відповідач не заперечив проти адміністративного позову та будь-яких доказів, які б заперечували доводи позивача, не надав.

За таких обставин оскаржувану постанову не можна вважати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 10, 11, 18, 245, 251, 279, 280, 283, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 5, 9, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ДПО18 № 262826 від 11.04.2019 начальника СРПП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Красилівський районний суд з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1, 01.07.1987 народження, місце проживання: 31000, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач начальник СРПП Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Грушевського, 46.

Суддя ОСОБА_3