Справа № 500/2111/18
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2844/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Судової-Хомюк Н.М.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Подлісна І.М.), ухвалене у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі о 16 год. 25 хв. 19 листопада 2018 року, повне судове рішення складено 22 листопада 2018 року, у справі № 500/2111/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західна марка» до Державної фіскальної служби України про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна марка» (далі - Товариство) звернулось в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, просило скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 №869465/41045336 та зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 616 від 14.11.2017, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Західна марка».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Суд першої інстанції зазначив, що у матеріалах справи наявні документи, які підтверджують реальність здійснення спірної господарської операції. Додатково суд першої інстанції зазначив, що ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення від 27.07.2018 №860620/37625037 про реєстрацію податкової накладної №616, що також підтверджує надання позивачем достатньої кількості документів, за яких управління дійшло висновку про реальність здійснення господарської операції. В ході судового розгляду справи, позивачем виконано усі вимоги, які передбачені податковим законодавством при зупиненні податкової накладної №616 від 14.11.2017, та подано Повідомлення №33 від 26.07.2018 з поясненнями та копіями первинних документів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДФС подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року та винести постанову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачем не було надано жодних первинних документів на постачання, зберігання та транспортування товару тощо. Скаржник вказує, що контролюючий орган не взяв до уваги первинні документи, які надано позивачем для підтвердження господарської операції, у зв'язку з тим, що «відвантаження товару» як подія з якою пов'язано ТОВ «Західна марка» не підтверджено належними первинними документами, адже надано по суті лише видаткову накладну №626, яка містить недоліки в частині підпису особи, яка отримала товар. Скаржник звертає увагу, що ТТН №431 від 12.11.2017 підтверджує транспортування ПФГ «Колос» товару на ТОВ «Західна марка» станом на 12.11.2017, проте не транспортування товару станом на 14.11.2017. Крім того, звертає увагу, що у самій ТТН не вказано кількість транспортованої кукурудзи, лиш вид пакування «насипом» та одиницю виміру «тонни». Також зазначає, що договір поставки від 03.04.2017 підписаний в.о. ОСОБА_3, проте згідно з постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 встановлено, що підпис на даному договорі не належить особі, яка мала право на підписання даного договору станом на 03.04.2017. За таких обставин вважає, що контролюючим органом підставно відмовлено у реєстрації податкової накладної.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західна марка» зареєстроване як юридична особа 22.12.2016 та з 01.02.2017 є платником податку на додану вартість.

Як зазначено у позовній заяві за результатом поставки товару за Договором поставки від 03.04.2017 №304/17, укладеним між Товариством та ДП «Зарубинський спиртовий завод», Товариством сформовано та направлено на реєстрацію податкову накладну від 14.11.2017 №616.

Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.11.2017 податкову накладну від 14.11.2017 №616 прийнято, реєстрація зупинена, відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. Також зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1005. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с.12).

На підтвердження реальності здійсненої операції Товариство 26.07.2018 сформувало і подало до ДФС України пояснення № 33 для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної № 616 від 14.11.2017 із долученням копій 18-ох документів (а.с.13).

В повідомленні зазначено, що Товариством укладено Договір поставки №11/11-17-П від 11.11.2017 сільськогосподарської продукції - зерна кукурудзи з Полонським фермерським господарством «Колос», наступна реалізація товару відбулась на ДП «Зарубинський спиртовий завод» на підставі Договору поставки від 03.04.2017 №304/17, транспортування здійснювалось перевізником ПП Загуруйко, усі документи, що підтверджують придбання та реалізацію товару додаються.

03.08.2018 комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 869465/41045336 про відмову в реєстрації податкової накладної №616 від 14.11.2017 з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (а.с.9-10).

Вважаючи, що вказане рішення винесено контролюючим органо без належних підстав, а тому є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час подання податкової накладної контролюючому органу, (далі - ПК України) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Починаючи з 01.07.2017 відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до положень підпунктів 201.16.2, 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, в редакції чинній на час подання податкової накладної контролюючому органу, (далі - Порядок № 1246) пунктом 12 якого встановлено, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 Порядку № 1246 встановлено, що у разі відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунків коригування відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, в якій зазначаються відомості та перелік документів, визначених підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567, в редакції чинній на час подання податкових накладних контролюючому органу, затвердженні Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що закріплений п.6 Критеріїв оцінки перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з пунктом 3 Критеріїв оцінки платник податку має право подати до ДФС інформацію за встановленою формою щодо: видів економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються (отримуються) платником податку; кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДК 016-2010), що на постійній основі постачаються (виготовляються) та/або придбаваються платником податку.

Інформація за встановленою формою подається із поясненням платника податків, в якому зазначається специфіка господарської діяльності, що має незмінний характер, із можливим посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Інформація за встановленою формою із поясненням розглядається ДФС протягом п'яти робочих днів, що настають за днем її отримання.

Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки закріплює диференціацію документів, які є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залежно від встановленої відповідності податкової накладної тому чи іншому критерію.

Системний аналіз законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що законодавцем визначено два етапи реєстрації податкових накладних: зупинення реєстрації податкової накладної, який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної, та етап прийняття рішення податковим органом. Рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів.

При цьому, оцінці підлягає правомірності дій контролюючого органу щодо зупинення реєстрації податкової накладної №616 від 14.11.2017 та в подальшому винесення рішення про відмову в реєстрації такої у контексті наявності для цього законодавчо визначених підстав.

В свою чергу, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання контролюючим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Як встановлено з відзиву на позовну заяву та апеляційної скарги, підставою для відмови в реєстрації податкової накладної стало не подання позивачем первинних документів на постачання, зберігання та транспортування товару. Контролюючий орган вказує, що позивач не надав жодного первинного документу про наявність складських чи інших приміщень у с.Зарубинці, Збаразького району, Тернопільської області, в які б станом на 12.11.2017 можна було б відвантажити 27,43 тони кукурудзи. Крім того, не було надано документів, які б підтвердили надання Товариству послуг по перевезенню ПП Загуруйко та власне на сам транспортний засіб. До того ж, «відвантаження товару», як подія з якою пов'язано виписку спірної податкової накладної, не підтверджено належними первинними документами, а надана Товариством видаткова накладна № 626 має недоліки в частині підпису особи, яка отримала товар, а саме не додано довіреності.

Так, з матеріалів справи встановлено, що 03.04.2017 між Товариством (Постачальник) та ДП «Зарубинський спиртовий завод» (Покупець) укладено Договір поставки №304/17, згідно з умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію, а саме - зерно кукурудзи, кукурудзяні зерновідходи І категорії (кукурудза подріблена), жито, пшениця (Продукція), а Покупець прийняти та оплатити Продукцію в асортименті, кількості та за цінами, визначеними даним Договором. Поставка Продукції здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) кожної партії Продукції узгоджуються Сторонами шляхом оформлення замовлень на поставку Продукції відповідно до умов, визначених цим Договором.

Вказаним Договором встановлено, що доставка Продукції здійснюється транспортом Постачальника. Постачальник зобов'язується поставляти Товар на умовах DDP (місце поставки склад Покупця за адресою : - Тернопільська обл., Збаразький район, с.Зарубинці), відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. Право власності та всі ризики стосовно Продукції переходять в момент фактичної передачі Продукції Постачальником Покупцю. Датою оплати продукції вважається дата зарахування коштів, сплачених Покупцем за поставлену партію Продукції, на розрахунковий рахунок Постачальника.

11.11.2017 між Товариством (Покупець) та Полонським фермерським господарством «Колос» (Постачальник) укладено Договір поставки №11/11-17-П, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставляти та передати у власність Покупця сільськогосподарську продукцію - зерно кукурудзи, а Покупець прийняти та оплатити Продукцію в асортименті, кількості та за цінами, визначеними даним Договором та Додатками до нього. Поставка Продукції здійснюється окремими партіями. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість Продукції, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) кожної партії Продукції узгоджуються Сторонами шляхом оформлення замовлень на поставку Продукції відповідно до умов, визначених цим Договором.

Відповідно до вказаного договору Постачальник зобов'язується поставляти Товар на умовах DDP (місце поставки склад Покупця за адресою : - Тернопільська обл., Збаразький район, с.Зарубинці), відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. Право власності та всі ризики стосовно Продукції переходять в момент фактичної передачі Продукції Постачальником Покупцю.

14.11.2017 Полонське фермерське господарство «Колос» поставило Товариству зерно кукурудзи у кількості 27,43 тони, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено накладну №156, рахунок №88 від 14.11.2017.

Оплата Товариством поставленої Продукції підтверджена долученими копіями платіжного доручення від 21.11.2017 №47699 та виписки по рахунку №2600.6.01.0476874 Товариства за період 21.11.2017 по 21.11.2017.

Транспортування здійснювалось перевізником ПП Загуруйко на підтвердження чого до матеріалів справи долучено товарно-транспортну накладну від 12.11.2017 №431, в якій зазначено замовником Полонське фермерське господарство «Колос», вантажовідправником - Полонське фермерське господарство «Колос», вантажоодержувачем - ТОВ «Західна марка», пункт навантаження - ПФГ «Колос», пункт розвантаження - Тернопільська обл., Збаразький район, с.Зарубинці.

Відповідно до видаткової накладної №626 від 14.11.2017 Товариство на виконання умов Договору поставки № 304/17 від 03.04.2017 поставило ДП «Зарубинський спиртовий завод» 27,43 тони кукурудзи всього на суму 90519 грн. Видаткова накладна підписана та скріплена печатками обох сторін.

Оплата за поставлену продукцію здійснено ДП «Зарубинський спиртовий завод» платіжним дорученням №1279 від 23.11.2017, на підтвердження оплати Товариством долучено виписку по рахунку №2600.6.01.0476874 за період 23.11.2017 по 23.11.2017.

Як встановлено з матеріалів справи, разом із поясненнями від 26.07.2018 Товариство надало контролюючому органу копії наступних документів: Договору поставки від 11.11.2017 № 11/11-17-П; Договору поставки від 03.04.2017 № 304/17; виписки по рахунку № 2600.6.01.0476874 Товариства за період 21.11.2017 по 21.11.2017; виписки по рахунку № 2600.6.01.0476874 Товариства за період 23.11.2017 по 23.11.2017; виписки по рахунку № 2600.6.01.0476874 Товариства за період 07.12.2017 по 07.12.2017; податкової накладної від 14.11.2017 №6, виписаної ПФГ «Колос» на TOB «Західна марка»; платіжного доручення від 21.11.2017 № 47699; податкової накладної від 14.11.2017 № 616; видаткової накладної №626 від 14.11.2017; видаткової накладної від 14.11.2017 № 156; рахунку від ПФГ «Колос» на TOB «Західна марка"» від 14.11.2017; договору оренди Товариством офісного приміщення №908/2 від 01.04.2017 №19; квитанції № 1 від 30.11.2017 про зупинення реєстрації ПН №616; повідомлення про подання документів на одній сторінці №33 від 26.07.2018; платіжного доручення від 23.11.2017 № 1279; товарно-транспортної накладної від 12.11.2017 №431.

Згідно з пунктом 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №566 комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

01.01.2018 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VIII від 07.12.2017, згідно з яким пункт 201.16. ПК України викладено в новій редакції, а саме: «Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №117 від 21.02.2018 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», установити, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Відповідно до пунктів 18 та 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого вказаною Постановою, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Так, в оскаржуваному рішенні комісії від 03.08.2018 № 869465/41045336 як підставі відмови реєстрації податкової накладної зазначено: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, однак без зазначення мотивів (підстав) за яких подані Товариством документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів. Посилання на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.

В свою чергу, щодо недоліків товарно-транспортної накладної №431 від 12.11.2017, на які покликається скаржник в апеляційній скарзі, то суд апеляційної інстанції зауважує, що поставка здійснювалась Полонським фермерським господарством «Колос», яким і виписано товарно-транспортну накладну, а не Товариством. Крім того, товарно-транспортна накладна не може розглядатись як самодостатній доказ нереальності господарської операції, така призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує лише факт надання/отримання транспортних послуг.

Щодо покликання скаржника на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2018 у справі №819/330/18, то суд апеляційної інстанції зауважує, що вказаним судовим рішенням підтверджено правомірність прийняття контролюючим органом рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, сформованих та поданих до реєстрації ДП «Зарубинський спиртовий завод», оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ДП «Зарубинський спиртовий завод» не в повній мірі надано пояснення та/або додаткові документи у зв`язку із прийняттям рішення про зупинення реєстрації податкових накладних в силу пункту 201.16 статті 201 ПК України. При цьому, рішенням не встановлено, що підпис на Договорі поставки від 03.04.2017 №304/17 не належить особі, яка виступала стороною при укладенні даного договору. Суд апеляційної інстанції лиш зазначив доводи апеляційної скарги, а саме: «Договір поставки від 03.04.2017 підписаний в.о.директора ОСОБА_3. Проте підписи на договорах ідентичні При цьому на інших документах, зокрема видаткових накладних чи специфікаціях, підпис ОСОБА_3 зовсім інший». Ідентичність такого підпису судом апеляційної інстанції у даній справі не досліджувалась та не встановлювалась.

На підставі аналізу вказаних законодавчих положень та матеріалів справи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що подані позивачем пояснення та копії документів підтверджують здійснення господарської операції з ДП «Зарубинський спиртовий завод» за результатом якої складено податкову накладну №616 від 14.11.2017, така господарська операція здійснена в межах господарської діяльності Товариства, є фактичною, подані документи в своїй сукупності є достатніми для прийняття комісією рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН.

З врахуванням частини 2 статті 77 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та в подальшому рішення щодо відмови у реєстрації такої покладається на відповідача.

Отже, контролюючий орган повинен надати належні та достатні докази на підтвердження того, що зупинення реєстрації податкової накладної №616 від 14.11.2017 та прийняття рішення про відмову в реєстрації такої, вчинено відповідно до приписів ПК України, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та за наявності підстав, встановлених вищезгаданими Критеріями оцінки ступеня ризиків.

Відповідач під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих позивачем на підтвердження факту реальності здійснення господарської операції щодо якої подано на реєстрацію податкову накладну №616 від 14.11.2017, та не доведений факт порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Окрім того, суд апеляційної зазначає, що за вказаних обставин контролюючий орган не був позбавлений можливості перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації

Підсумовуючи вказане, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної №616 від 14.11.2017 та наявності правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентної практики ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення рішення № 869465/41045336 від 03.08.2018, на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 250, 308, 310, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі № 500/2111/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 26.04.2019