Справа № 540/584/19
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/584/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Варняк С.О., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання внести зміни до актових записів цивільного стану,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить зобов'язати Суворовський районний у місті Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області внести зміни до актового запису:

- про народження від 20 лютого 1951 року № 16 (поновлений), складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області на ОСОБА_2, змінивши дату народження дитини з "1951 рік" на "1931 рік", виправивши прізвище дитини з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2", доповнивши відомостями по батькові дитини та місце народження "Іванівна, с. Вишневе, Татарбунарський район, Одеська область, Україна";

- про шлюб батьків від 28 жовтня 1950 року № 57, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного Управління юстиції Одеської області на ОСОБА_3 та ОСОБА_2, виправивши у графі прізвище нареченої до реєстрації шлюбу з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2";

- про народження від 24 грудня 1951 року № 36, складеного виконкомом Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на ОСОБА_1, доповнивши запис відомостями про по батькові та місце народження дитини "ОСОБА_1, с. Вишневе, Татарбунарський район, Одеська область, Україна", змінивши по батькові батька з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3", власне ім'я матері з "ОСОБА_2" на "ОСОБА_2".

Ухвалою суду від 29.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для приведення її у відповідність до вимог ст. 161 КАС України шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду та зазначення підстав для поновлення пропущеного строку.

До суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування своєї заяви позивач зазначає, що відмову відповідача у внесенні змін до актових записів отримала у травні 2018 року. У листопаді 2018 року звернулася до адвоката для направлення адвокатського запиту, однак листування з відділом ЗАГС не призвело до відновлення порушених прав, відповіді на вказане звернення в межах законодавчо встановленого строку не отримала, тому строк звернення до суду слід відраховувати від дати направлення адвокатського запиту.

Розглянувши матеріали справи та заяву про поновлення порушеного строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку.

У питаннях визначення строків одразу закладена певна суперечність між інтересами однієї сторони, яка наполягає на безумовному застосуванні процесуальних строків, та інтересами іншої сторони, яка вважає, що строк варто поновити; умовний конфлікт між принципом правової визначеності та принципом права на судовий захист, обидва з яких є елементами принципу верховенства права.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід'ємною складовою верховенства права.

Правова визначеність є універсальним правовим інститутом, дія якого поширюється на такі важливі сфери правовідносин між державою та особою, як реалізація і забезпечення прав і свобод людини і громадянина, встановлення юридичної відповідальності, підстав та порядку притягнення до такої відповідальності, неприпустимість дій і бездіяльності органів влади, спрямованих на необґрунтоване обмеження прав і свобод людини.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у Рішенні від 29 червня 2010 року №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв'язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб'єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв'язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб'єкта владних повноважень.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов'язане з реалізацією права на справедливий судовий розгляд. Наявність такої умови дисциплінує учасників правовідносин, запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Приписами ч. 1-2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач посилається на те, що строк звернення до суду слід відраховувати від дати направлення адвокатського запиту.

Однак суддею встановлено інше.

З матеріалів справи вбачається, що про порушення своїх прав позивач дізналася з листа Суворовського районного у місті Херсоні Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 15.05.2018 року № 1795/14.24-53.

Отже, з наведених доводів позивача у заяві про поновлення строку для звернення до адміністративного суду суд не вбачає наявності поважності причин пропуску строку звернення до суду, а відтак суддя дійшов висновку, що у задоволенні заяви належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Крім того, суддя звертає увагу, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

Таким чином, позивач у цій справі, оскаржуючи відмову щодо внесення зміни до актового запису, не просив визнати неправомірними дії відповідача, а мав намір вирішити питання про внесення змін про народження та про шлюб у вже існуючий запис, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зобов'язання внести зміни до актових записів цивільного стану разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя Варняк С.О.