Справа № 2240/3232/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2240/3232/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

02 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Фірма "Хмельницькбуд" до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Фірма "Хмельницькбуд" звернулося до суду з адміністративним позовом до Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 07 вересня 2018 року про стягнення виконавчого збору.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає постанову про стягнення виконавчого збору за вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду від 18.10.2012 року про зобов'язання позивача усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_2, (стягувач) блоком НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей), загальною площею 120,2 м кв. по АДРЕСА_1 (ВП № 41725446) протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

3. Вказав, що не мав можливості добровільно виконати рішення суду, так як не володів та не користувався об'єктом блоком НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей), а правомірно користувався об'єктами нерухомості (гаражі №№5-8), які належать йому на праві власності, в зв'язку з цим, у державного виконавця відсутнє право на стягнення виконавчого збору.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року позов задоволено.

5. Визнано протиправною та скасовано постанову Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 07.09.2018 року ВП № 41725446 про стягнення з приватного акціонерного товариства "Фірма "Хмельницькбуд" виконавчого збору в сумі 14892 грн.

6. Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства "Фірма "Хмельницькбуд" судовий збір у сумі 1762 грн., (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2012 року по справі № 2218/8658/2012 за позовом за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Фірма "Хмелицькбуд" про усунення перешкод в користуванні майном вирішено зобов'язати публічне акціонерне товариство фірма "Хмельницькбуд" усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_3 належним йому блоком НОМЕР_1 (два гаражі на три двері) загальною площею 120,2 кв.м., по АДРЕСА_1

8. Після набрання вказаним рішенням законної сили Хмельницький міськрайонний суд 26.11.2013 року видав виконавчий лист у даній справі.

9. 27.01.2014 року державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області відкрито виконавче провадження № 41725446 з примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2012 року по справі № 2218/8658/2012, на підставі виконавчого листа виданого 26.11.2013 року.

10. 07 вересня 2018 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про стягнення виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру в сумі 14892 грн., а саме: за вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2012 року про зобов'язання позивача усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_2, (стягувач) блоком НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей), загальною площею 120,2 м кв. АДРЕСА_1 (ВП № 41725446).

11. 11.09.2018 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №41725446, якою встановлено, що 07.09.2018 року державним виконавцем під час примусового виконання проведено ряд заходів примусового характеру, внаслідок якого рішення Хмельницького міськрайонного суду по справі № 2218/8658/2012 від 18.10.2012 року виконано, приватне акціонерне товариство "Фірма "Хмельницькбуд" усунуло перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_3 належним йому блоком НОМЕР_1, по АДРЕСА_1, боржником гаражі звільнено самостійно, про що складено акт державного виконавця, тому державний виконавець закрив виконавче провадження № 41725446 з підстав виконання його боржником.

12. Позивач, вважаючи, що відповідачем неправомірно прийнято постанову від 07.09.2018 року про стягнення з нього виконавчого збору, звернувся з даним позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

13. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Хмельцького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, зазначене рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

15. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що згідно акта державного виконавця за наслідками примусового виконання, проведення ряду заходів примусового характеру, було усунуто перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_3 належним йому блоком АДРЕСА_1 Приймаючи оскаржувану постанову, діяв згідно із нормами чинного законодавства, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Також вказує на те, що на час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем з невідомих причин не було винесено постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до чинного на той час Закону України "Про виконавче провадження", а тому державний виконавець правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору, виконавши свій обов'язок.

17. Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

18. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

19. Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

21. Відповідно до пункту 7 Розділу XIII Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

22. При цьому, в Прикінцевих та Перехідних положеннях Закону від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ вказано порядок виконання та правового регулювання саме "виконавчих дій", а не "виконавчого провадження".

23. Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV, та Закону від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Тобто з урахуванням Прикінцевих та Перехідних положень Закону від 02.06.2016 № 1404-VІІІ слід вважати, що кожна окрема виконавча дія та відповідно прийнята постанова державного виконавця в межах виконавчого провадження повинна регулюватись тим нормативно-правовим актом, під час дії якого вона була розпочата.

24. Враховуючи зазначене, положення попереднього Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV застосовується не щодо всього виконавчого провадження № 41725446, а лише щодо тих виконавчих дій, які в межах виконавчого провадження були розпочаті в період дії цього Закону, а тому підлягають і завершенню в порядку Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV. Кожна виконавча дія, яка оформлюється в тому числі шляхом винесення відповідної постанови державного виконавця, повинна бути вчинена згідно того закону, в період дії якого вона розпочата.

25. Постанова про стягнення виконавчого збору ВП № 41725446 винесена виконавцем 07.09.2018 року, тобто вже в період дії Закону від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ, відтак, державний виконавець, приймаючи дану постанову повинен вчиняти таку дію відповідно до Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ.

26. При цьому, статтею 1 Закону від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ передбачено , що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

27. Частиною першою статті 27 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

28. Частина 3 статті 27 Закону визначає, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

29. Майновим характером наділене рішення щодо вимоги права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що піддається грошовій оцінці.

30. Об'єктом рішення немайнового характеру навпаки виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

31. Так, з аналізу положень статті 63 Закону № 1404-VІІІ видно, що рішення, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення є рішенням немайнового характеру, порядок виконання якого встановлений у розділі VIII Закону України "Про виконавче провадження".

32. Таким чином, рішення немайнового характеру не має ціни, тому розмір виконавчого збору визначається у залежності від суб'єкта боржника з урахуванням положень статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" .

33. Відповідно до статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

34. Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону.

35. Відтак слід прийти до висновку, що системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є:

1) фактичне виконання судового рішення;

2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

36. За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

37. Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2012 року у справі №2218/8658/12 є рішенням немайнового характеру. Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII Закону.

38. Відповідно до статті 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

39. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

40. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

41. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

42. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

43. Відповідно до п.11 ч.1 ст.39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

44. Аналіз положень статті 63 Закону вказує на те, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

45. Таким чином, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

46. Суд першої інстанції вірно зауважив, що виконання вказаного судового рішення можливе лише боржником, адже усунути перешкоди у здійсненні користування, володіння та розпорядження ОСОБА_2, (стягувач) блоком НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей), загальною площею 120,2 м кв. по АДРЕСА_1 (ВП № 41725446) може виключно приватне акціонерне товариство "Фірма "Хмельницькбуд".

47. Окрім того, як вірно вказано судом першої інстанції, державним виконавцем у постанові про закінчення виконавчого провадження № 41725446 зазначено, що 07.09.2018 року державним виконавцем під час примусового виконання проведено ряд заходів примусового характеру, внаслідок якого рішення Хмельницького міськрайонного суду по справі № 2218/8658/2012 від 18.10.2012 року виконано.

48. Натомість матеріали справи свідчать, що фактично судове рішення державним виконавцем виконане не було. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону. Більш того, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2014 року може бути виконане лиже боржником, державний виконавець взагалі не в змозі без участі боржника в примусовому порядку виконати дане рішення, а отже й відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

49. Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд вважає, що в даному випадку стягнення виконавчого збору з позивача згідно постанови державного виконавця від 07.09.2018 року ВП № 41725446 є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про протиправність спірної постанови в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

50. Щодо доводів апеляційної скарги про те, що державним виконавцем виконано свій законодавчо закріплений обов'язок при винесені оскаржуваної постанови, то колегія суддів вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону.

51. Суд вже зазначав, що при винесенні спірної постанови виконавець мав діяти згідно норм Закону України "Про виконавче провадження" в редакції на час її винесення.

52. Так, на час відкриття виконавчого провадження норми Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-ХІV визначали, що виконавчий збір стягується

- у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання

- незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

53. На час винесення спірної постанови норми Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ визначали інші умови стягнення виконавчого збору, про що суд зазначав вище.

54. При цьому частиною 4 статті 25 цього закону визначено конкретний момент, коли державний виконавець має право та зобов'язаний винести відповідну постанову: державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. Невиконання зазначених вимог Закону і невинесення постанови одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження позбавляє виконавця права винести її у більш пізній час.

55. Крім того, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за позивачем зареєстровано право власності на гаражі НОМЕР_2, загальною площею 30,8 м кв., НОМЕР_3, загальною площею 30,4 м кв., НОМЕР_4, загальною площею 16,2 м кв., №8, загальною площею 20,2 м кв., які знаходяться по АДРЕСА_1.

56. За ОСОБА_2, (стягувачем у ВП №41725446) зареєстровано право власності на блок НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей), загальною площею 66,8 м кв.

57. Зазначене свідчить, що позивач не міг виконати рішення Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2014 року, так як не використовує блок НОМЕР_1 (два гаражі на троє дверей) загальною площею 120,2 кв. м., за адресою АДРЕСА_1. При цьому тотожності блоку НОМЕР_1 з гаражами № 5-8, які належать позивачу на праві власності жодним документом не підтверджено.

58. Дана обставина встановлена постановами Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.08.2014 року по справах № 822/3153/14 та № 822/3022/14, які набрали законної сили.

59. Відповідно до частини 3 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

60. З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що в даному випадку стягнення виконавчого збору з позивача згідно постанови від 07.09.2018 року ВП № 41725446 є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про протиправність спірної постанови.

61. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

62. Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

63. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

64. Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

65. Оскільки судом першої інстанції судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 травня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.