Справа № 440/3914/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р.Справа № 440/3914/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 12.12.18 року по справі № 440/3914/18

за позовом ОСОБА_1

до Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання приписів пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" щодо автоматичного не переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1.10.17 за матеріалами пенсійної справи;

- зобов'язати відповідача перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 1.10.17 за матеріалами пенсійної справи, розмір якої обчислити із заробітної плати у розмірі 1418,00 крб, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у липні-серпні 1986 року, на підставі довідки без номера та дати, виданої сільськогосподарським кооперативом "Іваново-Селещанський", на виконання приписів пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум пенсії.

В обгрунтування позовних вимог, позивач, зазначав, що має право на одержання пенсії по інвалідності, обчисленої у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у редакції, чинній з 01.10.17.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Глобинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку визнаний постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, що підтверджено залученими до матеріалів справи копіями посвідчення серії НОМЕР_1 та вкладки НОМЕР_2 /а.с. 22/.

Крім того, позивачу встановлено другу групу інвалідності, що пов'язано з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, на підтвердження чого до матеріалів справи залучено копії посвідчення серії НОМЕР_3 та довідки МСЕК №0010764 /а.с. 22-23/.

Позивач є пенсіонером та перебуває на обліку у Глобинському ОУПФ, що сторонами у справі не заперечувалось.

З 23.08.2000 позивачу призначено пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" /а.с. 39-40/.

З 7.06.04 позивачу призначено пенсію по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

З 1.10.17 позивачу проведено перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною розміру надбавок та він отримує пенсію у розмірі 3953,54 грн, з яких: основний розмір пенсії становить 2943,14 грн, цільова допомога інвалідам війни ІІ групи - 50,00 грн, додаткова пенсія інвалідам ІІ групи з числі ліквідаторів ЧАЕС - 379,60 грн, підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни ІІ групи - 580,80 грн /а.с. 41/.

У 2018 році позивач звернувся до Глобинського ОУПФ зі скаргою щодо протиправного невиконання приписів пункту 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у якій просив перевести його з 1.10.17 з пенсії по інвалідності у розмірі відшкодування фактичних збитків, призначеної згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за матеріалами пенсійної справи, розмір якої обчислити із заробітної плати у розмірі 1418,00 крб, одержаної за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС у липні-серпні 1986 року, на підставі довідки без номера та дати, виданої сільськогосподарським кооперативом "Іваново-Селещанський" /а.с. 9/.

Листом Глобинського ОУПФ від 12.07.18 позивача повідомлено про недоцільність переведення на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки в результаті розрахунку розміру пенсії за умовами цього Закону, проведеного на підставі наявних в пенсійній справі документів про стаж та заробітну плату, розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 зменшиться до 2663,25 грн /а.с. 11-13/.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства та в межах наданих йому повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

11.10.2017 набув чинності Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", відповідно до пункту 27 якого розділ XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктами 4-3 та 4-7.

Так, пункт 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлює, що особам, пенсії / щомісячне довічне грошове утримання/ яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Згідно з пунктом 4-3 розділу XV вказаного Закону, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 33 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що з 1.10.17 підставою для автоматичного переведення особи, пенсію якій призначено відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію у відповідності до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є збільшення розрахованого за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" розміру пенсії.

Відповідно до умов Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пенсія по інвалідності особі з інвалідністю I групи встановлюється у 100-відсотковому розмірі пенсії за віком, обчисленої за цим Законом, II групи - 90 відсотків, а III групи - 50 відсотків. У свою чергу, пенсія за віком обчислюється шляхом добутку заробітної плати (доходу) застрахованої особи (яка являє собою добуток середньої заробітної плати (доходу) і індивідуального коефіцієнту заробітної плати) та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Водночас пунктом 4-3 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено необхідність застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Пенсійний фонду України у листі від 16.11.17 вих. №36213/02-12 повідомив, що при переведенні на пенсію згідно Закону №1058 має застосовуватись показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки у розмірі 3764,40 грн /а.с. 36-37/.

З метою виконання приписів пункту 4.7 розділу ХV Закону №1058 відповідачем, на підставі наявних в пенсійній справі позивача документів, здійснено попередній розрахунок пенсії позивача станом на 1.10.17 і встановлено, що основний розмір пенсії по інвалідності, розрахований на умовах Закону №1058, становитиме 2178,86 грн і це менше ніж основний розмір пенсії по інвалідності позивача, обчислений за умовами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (2943,14 грн) /а.с. 34/. Загальний розмір пенсії позивача (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, щомісячної державної адресної допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії) за Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" складатиме 3189,26 грн, тоді як пенсія по інвалідності, розрахована на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 1.10.17 становить 3953,54 грн.

Оскільки розмір пенсії позивача не збільшився, підстави для автоматичного переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутні.

Колегія суддів зазначає, що доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пенсії здійснений у довільній формі, не ґрунтується на вимогам чинного законодавства та не підтверджений документально.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідність застосування при автоматичному переведенні з пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пільг щодо обчислення середньомісячного заробітку, визначених статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки наведене не слідує зі змісту норми пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Натомість, пунктами 4-3, 4-7 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що розмір пенсії для переведення розраховується виключно за нормами вказаного Закону із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При цьому, ані дана норма, ані жоден інших нормативно-правовий акт не передбачає можливості одночасного застосування двох різних законів.

У свою чергу, гарантії щодо врахування для обчислення розміру пенсії заробітної плати, отриманої пенсіонером за час перебування у зоні відчуження (у т.ч., у кратному розмірі), встановлені статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, передбачені саме для розрахунку пенсії по інвалідності, призначення якої відбувається згідно з нормами Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач наразі отримує саме таку пенсію і її розмір є більшим, ніж розмір пенсії по інвалідності, що може бути призначений за нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року по справі № 440/3914/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року по справі № 440/3914/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 26.04.2019 року