Справа № 428/10160/18
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/428/47/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участі секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 11.08.2018 відносно позивача було винесено постанову серії ЕАВ № 530592 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень 00 копійок.

По суті винесеної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач зазначає наступне. У вказаний у постанові день та час, він на своєму транспортному засобі марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений відповідачем, однак перед цим будь-яких порушень ПДР не вчиняв. Після зупинки працівники поліції стали вимагати у позивача для перевірки документи (на право керування, на транспортний засіб та поліс обовязкового страхування). Зазначені документи у позивача були при собі, однак йому була незрозуміла причина його зупинки та працівники поліції її не пояснили. Після цього стосовно позивача була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, за начебто те, що він при перетинанні перехрестя Енергетиків та проспекту Центральний не зупинився на дорожній знак 2.2. Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив вимоги п. 8.4.б ПДР. Однак позивач рухався по вулиці Енергетиків та перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофору, не змінюючи напрямок руху.

Позивач вважає, що зазначена постанова від 11.08.2018 у вказаній справі не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а також посадова особа, яка винесла зазначену постанову, при розгляді справи допустила істотні порушення його процесуальних прав.

Також вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, оскільки здійснення правопорушення не підтверджено будь-якими фактичними даними крім постанови, яка складена з порушенням його прав та вимог процесуального порядку притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з урахуванням відсутності доказів його вини, як і порушення ПДР України, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі слід закрити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 1 батальйону УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Представник Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. До суду відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 530592 від 11.08.2018, складену рядовим поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області ОСОБА_2 незаконною, у звязку з тим, що: відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідачем суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 від 11.08.2018 не наданий.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою рядового поліції 1 батальйону 2 роти УПП в Луганській області ОСОБА_2 серії ЕАВ № 530592 від 11 серпня 2018 року позивача було визнано винним у порушенні п. 8.4 (б) ОСОБА_3 дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою було те, що 11.08.2018 о 16-17 год. в м. Сєвєродонецьк, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Dacia Logan», ВВ 0282 ВВ, по проспекту Центральному, 23, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 (б) ПДР України.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у звязку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 8.4 (б) ОСОБА_3 дорожнього руху заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 2.2 ПДР є заборонним і означає, що «Проїзд без зупинки заборонено».

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням субєкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обовязки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення субєкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для субєктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до субєкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення обєктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права субєктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, обєктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 530592 від 11.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ОСОБА_2, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 530592 від 11.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень 00 копійок, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 93400, АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_2;

- відповідач: інспектор 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області ОСОБА_2, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8;

- Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вулиця Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов