Справа № 640/5956/19
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

25 квітня 2019 року м. Київ № 640/5956/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кофе Інн Плюс» про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФЕ ІНН ПЛЮС»

до Головного управління Держпраці у Київській області

про визнання неправомірною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОФЕ ІНН ПЛЮС» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення штрафу №КВ256/1323/АВ/ТД/ФС-146 від 05 березня 2019 року.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю «КОФЕ ІНН ПЛЮС» подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу №КВ256/1323/АВ/ТД/ФС-146 від 05 березня 2019 року.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача посилається на очевидну протиправність оскаржуваної постанови КВ256/1323/АВ/ТД/ФС-146 від 05 березня 2019 року. Додатково вказує, що оскаржувана постанова є виконавчим документом та за час розгляду даної справи в суді, відповідачем буде стягнуто штраф накладений зазначеною постановою, що, у свою чергу, може призвести до істотних складнощів та неефективності поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФЕ ІНН ПЛЮС» про забезпечення позову, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акт.

Згідно з частинами першою, четвертою, п'ятою та шостою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акт.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення штрафу КВ256/1323/АВ/ТД/ФС-146 від 05 березня 2019 року, остання винесена на підставі положень Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509), з огляду на виявленні перевіряючими порушення абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України.

Так, відповідно до пункту 9 Порядку №509 штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб'єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.

Одночасно згідно пункту 11 Порядку №509 не сплачені у добровільному порядку штрафи, зокрема, стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Одночасно частиною 1 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Товариством з обмеженою відповідальністю «КОФЕ ІНН ПЛЮС» не надано суду доказів звернення відповідачем постанови №КВ256/1323/АВ/ТД/ФС-146 від 05 березня 2019 року до виконання.

Отже, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому суд зауважує, що ознаки протиправності постанову про накладення штрафу №КВ256/1323/АВ/ТД/ФС-146 від 05 березня 2019 року підлягають дослідженню під час вирішення справи по суті.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави стверджувати про порушення прав, свобод або інтересів позивача, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОФЕ ІНН ПЛЮС» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.І. Кузьменко