Справа № 460/303/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2019 року м. Рівне №460/303/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області
про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області від 24.01.2019 №10-к "Про звільнення ОСОБА_1М.", поновлення на посаді начальника Уравління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 31.01.2019 та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 31.01.2019 по дату винесення судового рішення по справі.

Ухвалою від 13.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного провадження та розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 12.03.2019 з викликом сторін.

04.03.2019 на адресу суду надійшов відзив ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області на позовну заяву (а.с.152-156).

12.03.2019 розгляд справи відкладено на 09.04.2019 у зв'язку з задоволенням клопотання відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 районної державної адміністрації.

Ухвалою суду від 14.03.2019 витребувано у ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області офіційну інформацію щодо переліку усіх посад ОСОБА_2 районної державної адміністрації, які були вакантними в адміністрації у період часу з 19.11.2018 по 30.01.2019; інформацію про працівників, які були прийнятті на службу в ОСОБА_2 районну державну адміністрацію у період з 19.11.2018 по 01.04.2019; довідку про середньомісячний заробіток позивача.

15.03.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої він також просив визнати протиправним та скасувати розпорядження від 23.01.2019 №9-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", зауваживши про те, що в обґрунтуваннях позову про незгоду із вказаним розпорядженням було зазначено, а в прохальній частині помилково ні (а.с.199-200). З урахуванням цього та наявності доказів надіслання заяви відповідачу, судом зазначена заява була прийнята до розгляду.

В судове засідання 09.04.2019 сторони не прибули. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність. Відповідач клопотань не подавав.

З урахуванням вимог статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив про розгляд справи у відсутність сторін.

Відповідно, фіксування судового засідання не відбувалося.

В судовому засіданні 09.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За змістом позовної заяви з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в січні 2019 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження та згодом звільнено з посади у зв'язку зі скороченням штату державних службовців районної державної адміністрації. Зазначено, що з 2014 року його неодноразово звільняли з посади та поновляли згідно з рішеннями суду. Повідомлено, що перед звільненням, в січні 2019 року, відповідач зробив позивачу пропозиції щодо наявних вакантних посад, однак він їх не прийняв у зв'язку з тим, що такі посади є тимчасовими та не відповідають кваліфікаційно-освітньому рівню позивача. Також вказано, що відповідач лише формально поновив позивача на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА розпорядженням №108-к від 07.11.2018, позаяк Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА було створене відповідачем лише на папері. Фактичного допущення позивача до роботи взагалі не відбулося. Крім того позивач пояснив, що оскільки роботодавець в порушення свого зобов'язання не забезпечив працівника необхідними для роботи засобами, то виконання будь-якої роботи не було можливим саме з вини роботодавця. З огляду на наведене сторона позивача вважає, що правових підстав для звільнення позивача та притягнення його до дисциплінарної відповідальності не було, а тому просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позов відповідач позов не визнав та в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що ОСОБА_2 районна державна адміністрація під час поновлення на посаді та створення Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідач, як роботодавець, перед звільненням позивача виконав передбачений законом обов'язок та запропонував позивачу всі інші вакантні посади, які були наявні на день його звільнення. За таких обставин, сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача - ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 районної державної адміністрації, не забезпечила участі представника в судовому засіданні та жодних пояснень щодо позовних вимог до матеріалів справи не долучила.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі №817/2095/14, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністратив-ного суду від 24.09.2014, було скасовано розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 18.07.2014 №103-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 18.07.2014 (а.с.15-20).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.03.2015 по справі №817/2095/14 було визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_2 РДА, яка полягає у невиконанні постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі №817/2095/14 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 18.07.2014 (а.с.30-34).

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20.10.2015 по справі №817/2095/14 було встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили, не виконано та не встановлено і не притягнуто до відповідальності винних осіб (а.с.36-39).

19.05.2016 головою ОСОБА_2 РДА прийнято розпорядження №93-к "Про ОСОБА_1М.", згідно з яким вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 18.07.2014; вважати ОСОБА_1 поновленим на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області (поза штатом) таким, що приступив до роботи 19.05.2016. Визначено: посадовий оклад начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 19.05.2016 встановлений в розмірі 1390 грн.; робочий час ОСОБА_1 з 19.05.2016 вважається простоєм; ОСОБА_1 не виходити на роботу до закінчення простою; з 19.05.2016 оплата праці ОСОБА_1, начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області, здійснюється в розмірі двох третин від встановленого посадового окладу. Відповідно до пункту 4 та 5 розпорядження позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати терміном на 61 календарний день з 19.05.2016 по 18.07.2016 включно та попереджено позивача як начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області про наступне вивільнення з посади відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. ОСОБА_4, виходячи з вимог статті 113 Кодексу законів про працю України (а.с.40-41).

Також розпорядженням голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 15.07.2016 №115-К "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1М." надано позивачу відпустку без збереження заробітної плати на 166 календарних днів з 19.07.2016 по 31.12.2016 включно (а.с.42).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.12.2016 у справі №817/848/16, яка набрала законної сили 04.01.2017, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області від 19.05.2016 №93-к "Про ОСОБА_1М." в частині пункту 2, підпунктів 3.1, 3.3, 3.4 та 3.5 пункту 3, пункту 4, пункту 5, підпункту 6.2 пункту 6. Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області від 15.07.2016 №115-к "Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1М." (а.с.44-50).

Згідно з розпорядженням від 31.01.2017 №38-к "Про звільнення ОСОБА_1М.", головою ОСОБА_2 РДА прийнято рішення звільнити ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області 31.01.2017 за систематичні прогули державного службовця (відсутність на службі без поважних причин протягом усього робочого дня щоденно впродовж 5 робочих днів, а саме: 24, 25, 26, 27, 30 січня 2017 року) на підставі пункту 12 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу" та відповідно до пункту 4 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 у справі №817/253/17, яка набрала законної сили 11.09.2017, було визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 31.01.2017 №38-к "Про звільнення ОСОБА_1М." та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 01.02.2017 (а.с.51-60).

20.04.2017 головою ОСОБА_2 РДА прийнято розпорядження №91-к "Про поновлення ОСОБА_1 на посаді державної служби", згідно з яким вирішено: 1.Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 01.02.2017. 2. Вважати ОСОБА_1 поновленим на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації (поза штатом) з 01.02.2017 та таким, що приступив до роботи з дня, наступного за днем ознайомлення ОСОБА_1 із цим розпорядженням. 3.Визначити ОСОБА_1, начальнику управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації як такому, що обліковується поза штатом: 3.1. Умови оплати праці відповідно до законодавства.

ОСОБА_1 не погодився із п. 2 та пп. 3.1 п. 3 Розпорядження №91-к, подавши в межах ст. 267 КАС України заяву до Рівненського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування п.2 та пп.3.1. п.3 Розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області №91-к від 20.04.2017, прийнятого на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2017 по справі №817/253/17. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.09.2017 по справі №817/253/17 таку заяву було задоволено (а.с.61-66).

Згідно з розпорядження голови ОСОБА_2 РДА №160-к від 25.07.2017 ОСОБА_1 було звільнено у звязку із скороченням чисельності державних службовців районної державної адміністрації.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року у справі №817/1141/17, яка набрала законної сили 23.01.2018, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 РДА №160-к від 25.07.2017 та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 26.07.2017 року (а.с.67-76).

11.04.2018 розпорядженням голови ОСОБА_2 РДА №38-к ОСОБА_1 було звільнено з 12.04.2018 у звязку із скороченням штату державних службовців районної державної адміністрації.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 у справі №817/1157/18 визнано протиправним та скасовано розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області від 11.04.2018 №38-к "Про звільнення ОСОБА_1М." та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 13.04.2018 (а.с.77-87).

07.11.2018 на виконання цього рішення суду відповідачем було прийнято розпорядження №108-к "Про поновлення ОСОБА_1М." (а.с.88).

20.11.2018 позивач звернувся із запитом на інформацію про те, чи створено станом на 07.11.2018 року Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА (а.с.89).

Листом №01/28-3067 від 20.11.2018 ОСОБА_2 районна державна адміністрація Рівненської області повідомила, що 07.11.2018 року прийнято розпорядження №109-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації", згідно з пп.2 п. 1 якого було утворено Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації (а.с.100-104).

В той же час, у відповідь на запити позивача ОСОБА_2 районна державна адміністрація Рівненської області листом №01/28-3138 від 27.11.2018 повідомила, що Уравління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації як юридична особа не зареєстроване (а.с.105).

Згідно з розпорядженням голови ОСОБА_2 РДА №115-к від 19.11.2018 позивача було повідомлено про зміну в структурі та штатному розписі районної державної адміністрації та попереджено про наступне вивільнення із займаної посади у звязку із скороченням штату державних службовців. Попередженням про наступне вивільнення №01/28-3063 від 19.11.2018 позивачу було запропоновано для переведення наступні вакантні посади: 1) головний спеціаліст відділу з питань організаційного забезпечення та інформаційної діяльності апарату районної державної адміністрації (на період відсутності основного працівника); 2) Спеціаліст відділу ведення Державного реєстру виборців апарату районної державної адміністрації (на період відсутності основного працівника) (а.с.106,107).

Заявою від 03.12.2018 позивач повідомив ОСОБА_2 РДА про те, що наведений в пропозиції на зайняття вакантних посад перелік вакантних посад за своїми освітніми, кваліфікаційними вимогами, умовами праці та заробітною платою не відповідають попередній посаді та освіті позивача, що унеможливлює їх прийняття, зважаючи також на тимчасовість таких посад. У листі позивач також просив врахувати, що належного поновлення на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту згідно постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 25.10.2018 по справі №817/1157/18 не відбулося у звязку із поновленням в неіснуючу структуру (відсутня реєстрація юридичної особи в ЄДРПОУ), без затвердження посадової інструкції та без нарахування заробітної плати (а.с.108).

Листом №01/28-3241 від 06.12.2018 у відповідь на запит позивача повідомлено, що 19.11.2018 було прийнято розпорядження №114-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації", відповідно до пп.1 п.1 якого припинено управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації (а.с.109-114).

В подальшому, 23.01.2019 головою ОСОБА_2 районної державної адміністрації було прийнято розпорядження №9-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме: застосування до ОСОБА_1, начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження (а.с.125).

24.01.2019 головою ОСОБА_2 районної державної адміністрації було прийнято розпорядження №10-к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області 30.01.2019 у звязку із скороченням штату державних службовців районної державної адміністрації на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу" (а.с.130).

Не погодившись з правомірністю винесених відповідачем розпоряджень від 23.01.2019 та 24.01.2019, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Загальні правові засади і гарантії здійснення громадянами України свого конституційного права на працю визначає Кодекс законів про працю України (далі КЗпП України), статтею першого якого передбачено, що він регулює трудові відносини всіх працівників.

Згідно зі ст.24 КЗпП трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.83 Закону України "Про державну службу" державна служба може припинятися за ініціативою субєкта призначення (стаття 87 цього Закону).

А в силу вимог положень п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" підставою для припинення державної служби за ініціативою субєкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст.87 цього Закону процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю. Звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті допускається лише у разі, якщо державного службовця не може бути переведено на іншу посаду відповідно до його кваліфікації або якщо він відмовляється від такого переведення.

Отже, при звільненні особи з державної служби на неї розповсюджуються гарантії, передбачені Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 цього Кодексу встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини першої цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частинами 1, 2 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (зі змінами і доповненнями) містяться роз'яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі №817/2095/14, що залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністратив-ного суду від 24.09.2014, встановлено ряд обставин, що в силу вимог частини четвертої статті 78 Кодекс адміністративного судочинства України звільнені від доказування.

Так, судовим рішенням було встановлено, що 12.01.2007 згідно розпорядження ОСОБА_2 районної державної адміністрації №3 ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника ОСОБА_3 освіти райдержадміністрації та прийняв Присягу державного службовця. 23.11.2012 розпорядженням №142-к ОСОБА_3 освіти реорганізований шляхом перетворення в Управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації. 31.01.2013 розпорядженням №10-к позивач з 01.02.2013 призначений на посаду начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА. 08.04.2014 пп.1.1. розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації №25-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації" створено як юридичну особу публічного права сектор у справах молоді та спорту ОСОБА_2 РДА. Підпунктом 1.2. припинено Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА, реорганізувавши його шляхом перетворення у ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА Рівненської області. 09.04.2014 ОСОБА_1 попереджено про наступне вивільнення з посади начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА і цією ж датою йому запропоновано посаду головного спеціаліста сектору з питань оборонної, мобілізаційної та режимно-секретної роботи апарату ОСОБА_2 РДА, від якої він відмовився. 18.07.2014 розпорядженням голови райдержадміністрації №103-к позивача звільнено з посади начальника Управління освіти, молоді та спорту райдержадміністрації у звязку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці на підставі ст.32, п.6 ст.36, ст.44 КЗпП України.

Зазначене розпорядження і було скасоване постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 по справі №817/2095/14, яка набрала законної сили 24.09.2014, а ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 18.07.2014.

В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово поновлювався судовими рішеннями на державній службі і щораз на посаду начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області, тобто на посаду з якої його первісно було звільнено.

Як свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА Рівненської області є правонаступником Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА внаслідок реорганізації шляхом перетворення. Державну реєстрацію даної юридичної особи шляхом перетворення проведено 22.07.2014. Код за залишився незмінним. При цьому, ОСОБА_1 був керівником і підписантом вказаної юридичної особи до її реорганізації (а.с.181-188).

Таким чином, для належного виконання рішення суду, зокрема від 25.10.2018 у справі №817/1157/18, голова ОСОБА_2 РДА Рівненської області повинен був внести до штатного розпису відповідні зміни і повернути в штат посаду позивача (змінивши при необхідності граничну чисельність). При цьому, з врахуванням тієї обставини, що ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА Рівненської області є правонаступником Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА, тобто виконує аналогічні функції у відповідній сфері (чи їх частину), позивача належало поновити на рівнозначну посаду саме у ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА Рівненської області, який є юридичною особою публічного права. У тому випадку, якщо рівнозначна посада у такому ОСОБА_3 відсутня, позивача належало поновити на посаду начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області, з подальшим вирішенням питання щодо його переведення на іншу посаду у ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА Рівненської області, у Сектор у справах молоді та спорту, або ж на іншу посаду в ОСОБА_2 РДА, яка відповідно до функціональних обовязків найбільше відповідає посаді, з якої позивача було незаконно звільнено.

Натомість 07.11.2018 на виконання рішення суду відповідачем було прийнято розпорядження №108-к, яким ОСОБА_1 поновлено на посаду начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 13.04.2018. При цьому пунктом 3 розпорядження передбачено, що визначення робочого місця для ОСОБА_1 та забезпечення ведення обліку його робочого часу покладено на ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА (а.с.88).

І в той же час 07.11.2018 прийнято розпорядження №109-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації", згідно з пп.2 п.1 якого було утворено Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації із штатною чисельністю одна одиниця начальник управління. А підпунктом 1 вказаного розпорядження зменшено штатну чисельність працівників ОСОБА_3 освіти РДА на одну одиницю (а.с.100-101).

Внаслідок цього до Переліку структурних підрозділів РДА з 07.11.2018 увійшло Управління освіти, молоді та спорту, наряду із створеними на його основі у 2014 році ОСОБА_3 освіти (який є правонаступником Управління) та Сектором у справах молоді та спорту (виділений підрозділ, який не є правонаступником Управління) (а.с.102). Гранична чисельність працівників апарату та структурних підрозділів РДА склала 101,25 (а.с.103).

При цьому Управління освіти, молоді та спорту як юридична особа публічного права не реєструвалась (а.с.104-105). І вже 19.11.2018 відповідачем було прийнято розпорядження №114-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації", яким припинено Управління освіти, молоді та спорту, виведено зі штатного розпису посаду начальника управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації та збільшено штатну чисельність працівників відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства РДА на одну одиницю (а.с.111-112). Гранична чисельність працівників апарату та структурних підрозділів РДА не змінилася і склала 101,25 (а.с.103).

Наведеним доводиться, що у ОСОБА_2 РДА не мали місце ні зміни в організації виробництва і праці, зокрема, не відбулося ні ліквідації, ні реорганізації, ні перепрофілювання установи. Скорочення чисельності працівників також відсутнє.

Що стосується штату працівників, то слід зазначити що виведення зі штатного розпису посади начальника Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації відбулося 19.11.2018, в той час як введення цієї ж штатної одиниці було проведено 07.11.2018 шляхом скорочення штатної одиниці у ОСОБА_3 освіти.

Таким чином, замість того щоб поновити ОСОБА_1 на рівнозначну посаду у ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 РДА (де з огляду на можливість скорочення штату була вакантна посада), відповідач поновив позивача в Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації, яке саме з цією метою і тимчасово було ним створено як структурний підрозділ без права юридичної особи, тобто штучно створив передумови для подальшого скорочення штату даного Управління. Відповідно до цього, виведення 19.11.2018 зі штатного розпису посади начальника Управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації не розглядається судом як доказ того, що у відповідача мало місце скорочення штату.

За наведеного звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 РДА 30.01.2019 у звязку із скороченням штату державних службовців районної державної адміністрації є безпідставним та протиправним заходом.

Також за правилами частини пятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 1 квітня, 1 липня, 9 грудня 2015 року, 25 травня 2016 року, 1 березня 2017 року та у двох постановах від 23 березня 2016 року (справи № 6-40цс15, 6-491цс15, 6-2123цс15, 6-3048цс15, 6-2485цс16, 6-2748цс15, 6-2487цс15) Верховний Суд України зазначив, що під час звільнення працівника у звязку із скороченням штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених статтею 49-2 КЗпП України. Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, то за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. При цьому мається на увазі, що роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії, які може виконувати працівник, і не лише за місцем його роботи в певному структурному підрозділі, а всі вакансії, які є в юридичної особи.

Таку ж правову позицію підтримав Верховний Суд України в постанові від 10.03.2015 №21-52а15 та у постанові від 04.08.2010 в справі №6-8884св10.

Як вбачається з довідки ОСОБА_2 РДА №вих.888/01-28/19 від 29.03.2019, у період часу з 19.11.2018 по 30.01.2019 у ОСОБА_2 РДА були вакантними наступні посади:

1) перший заступник голови райдержадміністрації,

2) головний спеціаліст відділу фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації;

3) головний спеціаліст з питань режимно-секретної роботи апарату райдержадміні-страції;

4) головний спеціаліст відділу з питань організаційного забезпечення та інформаційної діяльності апарату райдержадміністрації (на період відсутності основного працівника);

5) спеціаліст відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації (на період відсутності основного працівника);

6) головний спеціаліст відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства;

7) спеціаліст відділу культури та туризму райдержадміністрації;

8) спеціаліст відділу доходів та фінансів галузей виробничої сфери фінансового управління райдержадміністрації;

9) головний економіст відділу видатків місцевих бюджетів фінансового управління райдержадміністрації;

10) прибиральник службових приміщень фінансового управління райдержадміністрації;

11) головний спеціаліст персоніфікованого обліку пільгових категорій населення управління соціального захисту населення райдержадміністрації (а.с.203-204).

Довідка підтверджена копіями штатних розписів структурних підрозділів ОСОБА_2 районної державної адміністрації за 2018 - 2019 роки (а.с.205-231).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 пропонувалися лише дві вакантні посади з одинадцяти, а саме головного спеціалісту відділу з питань організаційного забезпечення та інформаційної діяльності апарату райдержадміністрації та спеціаліста відділу ведення Державного реєстру виборців апарату райдержадміністрації, тобто лише ті посади, які є тимчасово вакантними (на період відсутності основного працівника).

Відповідно до цього, ОСОБА_2 РДА не виконано, покладений на неї статтею 49-2 КЗпП України обовязок по працевлаштуванню працівника, посада якого потрапила під скорочення, навіть якщо припустити що таке скорочення дійсно мало місце.

Також відповідачем жодним чином не доведено, що робота на інших, не запропонованих позивачу посадах, була для нього неприйнятною чи він не міг її виконувати.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що розпорядження №10-к від 24.01.2019 "Про звільнення ОСОБА_1М." не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні свободи позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частиною першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді також підлягають до задоволення. Позивача слід поновити на роботі з дати, наступної після дати його звільнення, тобто з 31.01.2019.

Згідно з ч.2 ст.235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, у разі визнання середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з наданої на вимогу суду довідки №вих897/01-27/19 від 29.03.2019, за листопад та грудень 2018 року (тобто за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню) позивачу було виплачено заробітну плату в сумі 13347,38 грн. З урахуванням того, що за дані місяці кількість відпрацьованих днів визначена на рівні 25 днів (решта лікарняні), середньоденний заробіток позивача перед звільненням складав 533,90 грн., середньомісячний 11211,90 грн. (а.с.232).

Календарна кількість днів вимушеного прогулу з 31.01.2019 по 09.04.2019 (1 + 20 + 20 + 7) становить 48.

Таким чином, з урахуванням кількості днів вимушеного прогулу, розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті позивачу складає: 533,90 грн./день х 48 днів = 25627,20 грн.

Одночасно суд наголошує, що відповідно до п.3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов'язком роботодавця, а не працівника, то сума заробітної плати, оплата відпусток та матеріальної допомоги на оздоровлення визначена без утримання такого податку та інших обов'язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

За правилами частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць,- виконуються негайно.

Таким чином належить стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу, звернувши до негайного виконання стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

При цьому суд відхиляє доводи позивача з того приводу, що середньомісячний розмір заробітної плати позивача слід обраховувати на рівні 10540 грн., виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу, на підставі пунктів 2 та 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995, позаяк такий розрахунок проводиться лише у тому випадку, якщо протягом відповідних місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, тобто не із своєї вини не мав заробітку. В той же час, як свідчить надана відповідачем довідка, позивач за останні 2 календарні місяці роботи, що передували звільненню заробітну плату отримував, і мав облік робочого часу. Окремо слід зауважити, що розмір середнього заробітку, обрахований за довідкою відповідача є вищим, ніж розмір середнього заробітку, обрахований позивачем самостійно, виходячи із посадового окладу.

Щодо розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області №9-к від 23.01.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", то суд зазначає наступне.

Як слідує зі змісту вказаного розпорядження, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження у звязку з невиконанням пункту 4 розпорядження голови районної державної адміністрації від 07.11.2018 №109-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації".

Так, згідно з п.4 розпорядження голови районної державної адміністрації від 07.11.2018 року №109-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації", начальнику управління освіти, молоді та спорту районної державної адміністрації (ОСОБА_1М.) в пятиденний термін слід розробити і подати на затвердження в установленому порядку кошторис, штатний розпис управління, Положення про відповідний структурний підрозділ районної державної адміністрації (а.с.100-101).

Судом встановлено, що 27.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації із листом, в якому відповідно до пп. 3, 12 ст.7 Закону України "Про державну службу" просив забезпечити його необхідними матеріально-технічними засобами та документами, а саме: компютером, принтером, папером, витратними матеріалами, доступом до мережі Інтернет, розпорядженням голови райдержадміністрації від 06.06.2016 №101 "Про впорядкування структури районної державної адміністрації" зі змінами, Положенням про відділ освіти та Положенням про сектор молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області (а.с.115).

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач не отримав ні відповіді на вказаний лист, ні матеріально-технічного забезпечення для виконання визначеної йому роботи (виконання п.4 розпорядження голови районної державної адміністрації від 07.11.2018 №109-к "Про внесення змін до структури районної державної адміністрації"). Жодних доказів зворотного відповідачем не надано та в матеріалах справи такі відсутні.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу вимог п.3 ч.1 ст.29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами.

В даному випадку, оскільки роботодавець (ОСОБА_2 районна державна адміністрація Рівненської області) в порушення зазначених вище вимог КЗпП України не забезпечив працівника (ОСОБА_1М.) необхідними для роботи засобами, то позивач не може нести відповідальності за невиконання дорученої йому роботи, у зв'язку з тим, що таке не виконання відбулося з вини роботодавця.

З огляду на це, суд вважає, що розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області №9-к від 23.01.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" також не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011, а доказів понесення інших витрат суду не подано, підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (вул.Центральна, 140, с.Неньковичі, Зарічненського району, Рівненської області, 34020, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області (вул.Центральна,11, смт.Зарічне, Рівненська область, 34000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 освіти ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області (вул.Фестивальна,буд.6, смт.Зарічне, Рівненська область, 34000, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області від 23.01.2019 №9-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області від 24.01.2019 №10-к "Про звільнення ОСОБА_1М."

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 31.01.2019.

Стягнути з ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31.01.2019 по 09.04.2019 .

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління освіти, молоді та спорту ОСОБА_2 районної державної адміністрації Рівненської області з 31.01.2019 та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 10540 грн. звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 22 квітня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.