Справа № 725/918/19
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/918/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Федіна А.В.

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

02 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Охрімчук І.Г. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, в якому просив скасувати постанову по справі про порушення митних правил №2280/408000/18, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 541604,01 грн. та закрити провадження стосовно нього.

2. В обґрунтування позовних вимог вказав, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі неналежних доказів, а саме протоколу про порушення митних правил, який містить ряд недоліків, а також обставини, що відображені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

4. Скасовано постанову Чернівецької митниці ДФС від 14.12.2018 року у справі про порушення митних правил №2280/40800/18 якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

5. Справу про порушення митних правил №2280/40800/18 за ст. 485 МК України відносно ОСОБА_2 направлено на новий розгляд до Чернівецької митниці ДФС.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судом встановлено, що 31.07.2018 року складено протокол про порушення митних правил, відповідно до якого 31.07.2018 року о 13 год. 15 хв. на територію п/п "Порубне" в зону митного контролю в пішому порядку зайшов громадянин ОСОБА_2, який до митного контролю подав паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий 30.10.2012 року органом 7323, а під час проведення митних формальностей він пред'явив паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон НОМЕР_2 виданий 25.06.2015 року поліцією м.Сучава на ім'я ОСОБА_2. Відповідно до інформації, яка містилась в програмно-інформаційному комплексі "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення ЕАІС" було встановлено, що 15.07.2018 року громадянин ОСОБА_4 ввіз на митну територію України автомобіль "AUDI A4" державний номер НОМЕР_4, країна Реєстрації Румунія, кузов НОМЕР_1 використовуючи паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2 виданий 25.06.2015 року поліцією м.Сучава на ім'я ОСОБА_2.

7. Маючи статус "резидента", для перетину митного кордону на транспортному засобі "AUDI A4" державний номер НОМЕР_4 громадянин України ОСОБА_2 використав документ зі статусом "нерезидента" - паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2 виданий 25.06.2015 року.

8. Таким чином, під час ввезення транспортного засобу "AUDI A4" державний номер НОМЕР_4 через митний кордон України особа, маючи статус "резидента", надавала документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування.

9. Постановою у справі про порушення митних правил від 14.12.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 541604 грн.01 коп.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

11. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

12. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем порушені вимоги ст. 485 Митного кодексу України при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу іноземної реєстрації.

13. ОСОБА_2 має паспорт громадянина України, а також паспорт громадянина Румунії. При цьому він постійно проживає на території України, тому відповідно до норм чинного законодавства України, у правовідносинах з Україною визнається лише громадянином України, має статус громадянина-резидента та на території України повинен користуватися документами громадянина України, що передбаченні чинним законодавством України.

14. Апелянт зазначає, що надаючи паспорт громадянина Румунії, позивач вчинив дії з метою ухилення від сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

15. Для визначення митної вартості автомобіля у службовій записці використовувались Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою та вказані фактори, які б дали можливість більш точно визначити митну вартість автомобіля.

16. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому доводить правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, стверджує, що доводи апелянта є необґрунтованими, а постанова підлягає скасуванню, оскільки винесена на підставі неналежних доказів, а саме протоколу про порушення митних правил, який містить ряд недоліків.

17. Крім того, вказує, що митним органом не надано належних доказів на підтвердження вартості автомобіля, а службова записка, на яку посилається відповідач, не може бути належним доказом, адже визначена у записці вартість автомобіля встановлена не експертом-товарознавцем, а працівником митниці.

18. Вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

19. Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

20. Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Як передбачено ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

22. Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23. Як вбачається із змісту ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

24. Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

25. Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

26. Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

27. Частина ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

28. Згідно ч. 2 ст. 494 МК України, протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

29. Зі змісту ч. 1 ст. 493 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

30. Як встановлено судом, на підставі протоколу 31.07.2018 року про порушення митних правил, 14.12.2018 року заступником начальника Чернівецької митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Жижияном І.Є. винесено постанову №2280/40800/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 541604,01 грн.

31. За змістом ст. 485 Митного кодексу України особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

32. Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

33. Згідно ст. 280 КУпАП, ст.489 МК України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

34. Відповідно до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються : протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

35. Як вбачається зі змісту протоколу про порушення митних правил та оскаржуваної постанови, дані, які мають істотне значення у справі у вказаних документах різняться, зокрема у протоколі про ПМП міститься вказівка, що транспортний засіб "AUDI A4" державний номер НОМЕР_4, країна Реєстрації Румунія, кузов НОМЕР_1 ввезено на митну територію України громадянином ОСОБА_4, використовуючи паспорт громадянина Румунії НОМЕР_2 виданий 25.06.2015 року поліцією м.Сучава на ім'я ОСОБА_2

36. В той же час зазначено, що позивач 31.07.2018 року о 13 год. 15 хв. до митного контролю подав паспорт громадянина України НОМЕР_3 виданий 30.10.2012 року органом 7323.

37. В оскаржуваній постанові відсутнє посилання на те, що транспортний засіб ввіз ОСОБА_4, а зазначено що вказані дії вчинив ОСОБА_2, уточнено номер паспорта громадянина України на ім'я позивача та марку і номерний знак ввезеного транспортного засобу.

38. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржував зазначену вище постанову до Державної фіскальної служби України та постановою вказаного органу від 18.01.2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено, при цьому зауважено, що вказані вище неточності у протоколі та постанові є наслідком допущеної технічної помилки.

39. Оскільки протокол про порушення митних правил є одним із основних доказів у справі про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, останній має відповідати вимогам ст.494 МК України та обставини відображені у ньому мають бути конкретними і зрозумілими.

40. Відтак суд першої інстанції, посилаючись на висновки рішень Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії", вірно зазначив, що суд у постанові у справі про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати (редагувати) фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді, оскільки внаслідок такої зміни (редагування) буде порушено як право особи на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) так і принцип рівності сторін процесу.

41. Отже, допущені описки у протоколі про порушення митних правил мали бути належними чином застережені та виправленні у встановленому законом порядку.

42. В матеріалах справи про порушення митних правил, які надані суду, відсутні докази, що вказані описки були виправленні, а тому приймаючи оскаржувану постанову та зазначаючи у ній дані, які не були вказані у протоколі, митний орган фактично змінив суть правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2, а тому такі описки не можуть вважатись формальними.

43. Зміст постанови у справі про порушення митних правил має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

44. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

45. На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, оскільки не містить мотивів відхилення доводів позивача щодо наявності неточностей у протоколі про порушення митних правил, тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд Чернівецькою митницею ДФС з метою усунення неточностей у протоколі про порушення митних правил.

46. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

47. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відзначити таке.

48. Згідно із ст. 485 МК України, заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

49. Диспозиція статті 485 Митного кодексу України передбачає декілька варіантів об'єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

50. Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст. 485 МК України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

51. Отже, об'єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 485 МК України, полягає у поданні неправдивих відомостей. Зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов'язково повинен поєднуватися з умислом суб'єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків та зборів), тобто декларант або уповноважена ним особа на момент подачі декларації повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

52. У відповідності до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

53. Матеріалами справи встановлено, що позивач одночасно має паспорт громадянина України та громадянина Румунії. Відтак є незрозумілим, які саме неправдиві відомості ним були вказані при митному ввезені автомобіля або які неправдиві документи були надані.

54. Так само взагалі не з'ясовано, який умисел мав позивач, надаючи ці документи, чи переслідував він мету ухилення від сплати митних платежів.

55. Ці обставини також підлягають встановленню під час нового розгляду відповідачем справи про митне правопорушення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

56. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

57. Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

58. Оскільки судом першої інстанції судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 18 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 травня 2019 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Охрімчук І.Г.