Справа № 0440/5702/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5702/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 р. в адміністративній справі №0440/5702/18 (суддя І інстанції - Кальник В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058 у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність протиправною з дати призначення пенсії;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити недоотриману пенсію після перерахунку призначеної пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до абзацу третього частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, відповідно до вимог абзацу третього частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині періоду, з якого судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції просить скасувати оскаржуване рішення частково та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає про наявність права на отримання пенсії у розмірі передбаченому абзацом третім частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з моменту призначення пенсії та непоширення строків звернення до суду на спірні відносини, оскільки вони виникли з вини пенсійного органу.

Відповідачем апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не подано.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі та зазначає про встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 21.11.2013 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

При призначенні пенсії зарахований стаж: Список № 1 шахтарі 9 років 7 місяців 2 дні; страх. стаж з 01.07.2000р. 11 років 1 місяць 3 дні; страховий стаж (після 2004) 7 років 7 місяців 3 дні; загальний стаж (повний 26 років 9 місяців11 днів (30.11.2013); стаж на підземних роботах (авто) 9 років 7 місяців 2 дні.

В подальшому здійснювався перерахунок пенсії у зв'язку зі зміною загального стажу та заробітку.

11.06.2018 року позивач звернулась до Павлоградського відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На заяву позивача від 11.06.2018 року з питання нарахування пенсії за віком листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.07.2018 року № Н 9911-18 позивачу повідомлено, що загальний стаж роботи становить 31 рік 07 місяців 12 днів, з них за Списком №1 на підземних роботах 9 років 07 місяців 02 дні. Коефіцієнт стажу становить 0,40000. Індивідуальний коефіцієнт заробітку після оптимізації становить 1,23673. Наведено розрахунок пенсії станом на 01.04.2018 року: 1862,22 грн. розмір пенсії за віком, розрахований із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 року, яка складає 3764,40 грн. (3764,40*1,23673*0,40000=1862,22 грн.), 107,40 грн. - доплата за понаднормований стаж за 10 років (1074,00*10%); всього нараховано 1969,62 грн.; 1252,38 грн. доплата шахтарям до мінімального розміру (1074,00*3-1969,62); загальний розмір пенсійної виплати станом на 01.04.2018 року становить 3322,00 грн.

Посилаючись на наявність права на отримання пенсії у розмірі, передбаченому частиною третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності у позивача права на отримання пенсії у розмірі передбаченому частиною третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 01.01.2018 року.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на порушення останнім норм процесуального та помилковим застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду 26 липня 2018 року з позовними вимогами щодо відновлення порушеного права з 21 листопада 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя цієї ж статті).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Це дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо публічно-правові відносини стали спірними, запобігає зловживанню правом зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень при виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови призводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Слід також зазначити, що дотримання строків звернення до суду з адміністративним позовом є однією з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі.

Тому, на думку апеляційного суду, заявлені в цій справі позовні вимоги необхідно оцінити на предмет того чи заявлені вони в межах строку звернення до адміністративного суду.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції не з'ясував можливості розгляду заявлених в цій справі позовних вимог з огляду на строк звернення до адміністративного суду, позивачем заява про поновлення строку не подавалася, а відтак суд першої інстанції залишив поза увагою це питання.

При цьому, відповідачем в поданому до суду першої інстанції відзиві на адміністративний позов зазначалося про пропуск позивачем строку звернення до суду.

Однак вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до помилкового рішення у справі.

Отже, з огляду на відсутність заяви позивача про поновлення строку, з наведенням поважних підстав для його поновлення та звернення позивача до суду з адміністративним позовом 26 липня 2018 року, позовні вимоги за період з 21.11.2013 року по 25.01.2018 року підлягають залишенню без розгляду, а позов задоволенню з 26 січня 2018 року, а не з 01 січня 2018 року, як помилково зазначив суд першої інстанції.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними, оскільки зазначеною нормою визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Пенсія, щодо якої заявлені вимоги, позивачем не нараховувалась, а тому доводи щодо необхідності застосування положень ч. 2 ст. 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є безпідставними.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати про помилковість твердження зазначення суду першої інстанції щодо набрання абзацом третім частини першої статті 28 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" законної сили з 01.01.2018 року, оскільки останній набрав чинності з 11.10.2017 року.

З цих же підстав не приймаються і доводи апеляційної скарги щодо наявності у позивача права на отримання пенсії, з моменту її призначення, у розмірі передбаченому абзацом третім частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а саме 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, оскільки саме з 11.10.2017 застосовується відповідна редакція статті 28 Закону № 1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин суд апеляційної інстанції, з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції змінити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Абзац третій резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 р. в адміністративній справі №0440/5702/18 змінити та викласти в наступній редакції.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 26.01.2018 року, відповідно до вимог абзацу третього частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Адміністративний позов в частині позовних вимог за період з 21.11.2013 року по 25.01.2018 року залишити без розгляду.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко