Справа № 235/102/19
Суддя: Клікунова А. С.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи 235/102/19
Номер провадження 2-а/235/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред'явлено вказаний адміністративний позов, в якому ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер ДПО18 № 407647 від 14.12.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 14 грудня 2018 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, був зупинений працівниками патрульної служби, якими вказано про допущення позивачем порушення п. 3.34 ПДР України, а саме здійснення зупинки та стоянку в забороненому місці. Поліцейським СРПП Покровського ВП Гришай Є.В. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення та притягнуто за відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладанням стягнення в виді штрафу в розмірі 255 гривень. На вимогу ОСОБА_1 про надання доказів інкримінованого правопорушення, - інспектором не продемонстровано відеозапис, на якому зафіксовано рух, зупи нку, стоянку автомобіля позивача. Жодні пояснення позивача не враховано, та за відсутності допустимих доказів, всупереч фактичним обставинам, з порушенням вимог ст. ст. 251, 251, 278-280 КУпАП, - поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичного режимі серія ДПО18 № 407647 від 14.12.2018 року. Оскаржувану постанову винесено на місці адміністративного правопорушення, вчинення якого поставлено в провину позивачу, інспектор поліції не склав протоколу про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що позивач одразу повідомив, що оспорює факт вчинення правопорушення. За переконанням ОСОБА_1 проведення розгляду справи у скороченому провадженні є незаконним.

Сторони у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач старший лейтенант Покровського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області Гришай Є.В. належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, правовим подачі відзиву / пояснень на позовну заяву відповідно до ст. ст. 162, 175 КАС України не скористався. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу в порядку за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, надавши юридичну оцінку правам та обов'язкам сторін - приходить до наступних висновків.

Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер ДПО18 № 407647 від 14.12.2018 року за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови (копія наявна в матеріалах справи) ) поліцейським СРПП Покровського ВП ГУ НП Донецької області Гришай Є.В. встановлено, що 14 грудня 2018 року о 14:20 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 здійснив зупинку та стоянку в місці, позначеному дорожнім знаком 3.34 ПДР України «Зупинку заборонено», дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до відповідальності з накладанням стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень (а.с. 2).

Згідно змісту розглядуваної позовної заяви в обґрунтовування вимог для скасування вказаної постанови позивач зазначає, зокрема:

- порушення вимог статей 278-280 КУпАП, - розгляд справи проведено безпосередньо на місці зупинки, без надання часу для визначення позиції захисту, подання доказів, заявлення клопотань про допит свідків. Справедливий розгляд справи про адміністративне правопорушення можливий лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягується до відповідальності;

- порушення ст. 284 КУпАП, - в оскаржуваній постанові не зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Доводи позивача ОСОБА_1 суд оцінює як частково обґрунтовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно приписів ч. 1 ст. 122 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п. 3.34 ПДР України, порушення якого поставлено в провину ОСОБА_1, - забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Зі змісту розглядуваної позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 не оспорює факту скоєння порушення п. 3.34 ПДР України, а виключно вказує про порушення процедури розгляду працівником Покровського ВП справи про адміністративне правопорушення.

Судом також надається оцінка посилань позивача ОСОБА_1 щодо розгляду справи в спрощеному провадженні (основний аргумент, яким вмотивовано адміністративний позов). Такі доводи позивача суд оцінює як безпідставні.

Так, у висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому, варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно- територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши п. 2.4 наведеного вище рішення Конституційного Суду України, суд приходить висновку, що Конституційний Суд, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Разом з тим, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (зокрема, ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення, а отже на думку суду посилання позивача ОСОБА_1 на зазначені обставини є не обґрунтованими.

Такий висновок суду узгоджується також з тим, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За переконанням суду, єдиним суттєвим обґрунтуванням, яке має бути враховано при перевірці правомірності винесення поліцейським постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення є відсутність достатності доказів, які вказують про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. До таких даних можуть належати пояснення свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, в постанові, що оскаржується не зазначено жодні посилання на будь-які матеріали (фото-, відео-зйомки, покази свідків тощо) на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Не надано доказів, на основі яких було встановлено наявність адміністративного правопорушення і винність ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, - і безпосередньо суду, хоча про порушення справи відповідач СРПП Покровського ВП обізнаний належним чином

Згідно ст. 77 КАС України відповідно до яких обов'язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Оскільки, відповідачем Покровським ВП ГУ НП в Донецькій області тричі проігнорувано виклики в судові засідання (11.02.2019 р., 29.03.2019 р., 02.05.2019 р.), не підтверджено обставин, викладених в постанові доказами, які було враховано як достатні для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а позивач не визнав факту скоєння ним правопорушення, - суд вважає, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, складена неналежним чином, без врахування всіх обставин справи та підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Розгляд позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення проводиться з урахуванням положень статей 287, 288 КпАП, які передбачають звільнення від сплати платежу за судовий перегляд цих рішень. З урахуванням вказаного, судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, ч. 1 ст. 122, 258, 268, 276 КУпАП України, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 407647, винесену 14.12.2018 року ст. лейтенантом поліцейським СРПП4 Покровського ВП ГУ НП в Донецькій області Гришай Є.В. у відношенні ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України та, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, - до Першого апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:

позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2

- відповідачі: поліцейський СРПП4 Покровського ВП Гришай Євген Валерійович (юридична адреса відділу поліції: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7).

Дата складання повного тексту судового рішення - 6 травня 2019 року (з урахуванням ч. 3 ст. 243 КАС України).

Суддя: