Справа № 642/941/19
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№642/941/19
Провадження №2а/642/24/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Тугая К.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського 2 батальйону 5 роти УПП в Харківській області сержанта поліції Ченського Дмитра Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся 12 лютого 2019 року до суду з адміністративним позовом, просить скасувати постанову серії ЕАВ № 901759 від 7 лютого 2019 року, винесену поліцейським 2 батальйону 5 роти УПП в Харківській області сержантом поліції Ченським Дмитром Геннадійовичем, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у сумі 425 грн., а справу відносно нього закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що адміністративного правопорушення не вчиняв, Правил дорожнього руху не порушував. Так, 07.02.2019 року близько о 21 години 10 хвилин, керуючи автомобілем марки КІА Sorento д.н.м. НОМЕР_1 по пр. Ювілейному в м. Харкові, він був зупинений поліцейським патрульної поліції через гучномовець. При цьому працівник поліції порушив положення ч.3 ст. 18 Законі України «Про Національну поліцію» , та одразу ж став вимагати у нього водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також поліс обов'язкового страхування на вищевказаний транспортний засіб, в порушення ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та після пред'явлення вказаних документів почав складати оскаржувану постанову.

Докази скоєного адміністративного правопорушення йому пред'явлені не були. Крім того, в автомобілі були пасажири, та хто саме керував автомобілем відповідач не з'ясовував.

Вважає, що винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у сумі 425 грн. є незаконною, винесена за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 13 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що по працівник поліції спочатку запропонував йому пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу, на що він погодився, та за результатами тесту було підтверджено, що він не перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Після чого безпідставно працівник поліції заявив, нібито він порушив Правила дорожнього руху, пересік суцільну смугу, та оформив протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Його вимогу надати докази правопорушення залишив без реагування, можливості викликати адвоката не надав.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просив задовольнити, пославшись на відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення та порушення прав позивача при накладенні адміністративного стягнення.

Відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову суду не надав.

За таких обставин відповідно до ст. 262 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача.

Суд, опитавши позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як свідчать матеріали справи, сержант поліції 2 батальйону 5 роти УПП в Харківській області Ченський Д. Г. виніс постанову серії ЕАВ № 901759 від 7 лютого 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Як зазначено в постанові, 17 лютого 2019 року о 21 год. 28 хвил. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки КІА Sorento д.н.м. НОМЕР_1 по проспекту Ювілейному, 51 на дорозі з двостороннім рухом, яка має більше двох смуг для руху в одному напрямку, здійснив рух в одному напрямку на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.11.4 Правил дорожнього руху, відповідно до якого на дорозі з двостороннім рухом, де щонайменше дві смуги в одному напрямку, заборонено виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Законодавчі норми, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дають підстави вважати, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

Незважаючи на заперечення позивача, всупереч вимогам ст. 258 КУпАП доказів на підтвердження того, що позивач порушив п.11.4 Правил дорожнього руху України, відповідач в постанові не зазначив та суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів всупереч положенням ст.73-77 КАВС України на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена за відсутністю доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 77, 90, 286, 250 КАС України, ст.ст. 254, 256, 257, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 901759 від 7 лютого 2019 року, винесену поліцейським 2 батальйону 5 роти УПП в Харківській області сержантом поліції Ченським Дмитром Геннадійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у сумі 425 грн. скасувати, а справу відносно ОСОБА_2 закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня складення повного рішення.

Суддя Л.Л. Шрамко