Справа № 0440/5620/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5620/18

головуючий суддя І інстанції Жукова Є.О.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,
за участю секретаря судового засідання: Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року в адміністративній справі № 0440/5620/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Головного Управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України, в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, щодо не оформлення та не подання до Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій документів, що є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області подати на розгляд Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, документи, що є підставою для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати Центральну комісію Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не оформлення та не подання до Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій документів, що є підставою для надання статусу учасника бойових дій є протиправною, оскільки виконуючи свої службові обов`язки та перебуваючи в складі суб`єкту боротьби з тероризмом, позивач безпосередньо приймав участь в проведені антитерористичної операції.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області, Головним Управління Національної поліції в Донецькій області та Штабом Антитерористичного центру при Службі безпеки України було подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в судовому засіданні заперечував відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Інші учасники судового процесу, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останніх.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області.

На виконання вимог Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України від 24.12.2015 № 1625, доручення Національної поліції України від 03.08.2017 р. №8411/01/12-2017 та доповідної записки Голови Національної поліції України від 22.08.2017, наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 04.09.2017 № 3637 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області» позивач був направлений до Головного управління Національної поліції в Донецькій області для проходження стажування, у період з 6 вересня 2017 року по 6 січня 2018 року.

13.02.2018 року позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Донецькій області з заявою про надання останнім інформації до оперативного штабу з управління антитерористичної операції щодо залучення ОСОБА_1 до проведення антитерористичної операції на території Донецької області починаючи з 06.09.2017 року по 06.12.2017 року.

Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 15.03.2018 року № А-70/12/01-2018 позивача було повідомлено про відсутність правових підстав для порушення перед керівником Антитерористичної операції клопотання щодо включення останнього до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО, оскільки позивач був направлений до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування, а не для безпосередньої участі у проведенні АТО. Зауважено, що позивач не є суб`єктом боротьби з тероризмом, у зв`язку з тим, що не був залучений до проведення антитерористичної операції на території Донецької області та не наділений правами відповідно до ст. 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», а відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» здійснював основні повноваження поліції.

Не погодившись з вказаними доводами Головного управління Національної поліції в Донецькій області, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у Головного управління Національної поліції в Донецькій області відсутні правові підстави для подавання на розгляд Центральної комісії Міністерства внутрішніх справ України з розгляду питань пов`язаних з установленням статусу учасника бойових дій, документів для вирішення питання що надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Статтею 21 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що особи, які беруть участь у боротьбі з тероризмом, перебувають під захистом держави. Правовому і соціальному захисту підлягають: 1) військовослужбовці, працівники і службовці центральних та місцевих органів виконавчої влади, які беруть (брали) безпосередню участь в антитерористичних операціях; 2) особи, які на постійній чи тимчасовій основі сприяють органам, що здійснюють боротьбу з тероризмом, у запобіганні, виявленні, припиненні терористичної діяльності та мінімізації її наслідків; 3) члени сімей осіб, зазначених у пунктах 1 і 2 цієї частини, якщо потреба в забезпеченні їх захисту викликана участю зазначених осіб у боротьбі з тероризмом.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали без посередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Згідно п. 2 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається:

військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Відповідно до п. 2-1 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Згідно п. 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.

Відповідно до п. 5 Порядку № 413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції. Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС (далі - комісія). Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Приписами п. 6 Порядку № 413 визначено, що особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що право на отримання статусу учасника бойових дій мають, зокрема, поліцейські які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і залучались до проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Так, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймаються комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції на підставі довідки та документів, передбачені пунктом 4 Порядку № 413, сформованих та поданих командирами (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.09.2017 року № 3637, був направлений до Головного управління Національної поліції в Донецькій області для проходження стажування у період з 06.09.2017 року по 06.01.2018 року.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.09.2017 року № 1609, прийнятого на виконання вимог ст. 75 Закону України «Про Національну поліцію», листа Національної поліції України від 03.08.2017 р. №841/04/12-2017 «Про кадрові призначення в системі Національної поліції України» та на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 04.09.2017 р. № 3637 «Про відрядження поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», було наказано організувати та провести стажування по Покровському відділу поліції, зокрема, ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору превенції Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції.

Так, на підтвердження участі у проведенні антитерористичної операції позивачем до суду були надані копії графіків несення служби із забезпечення публічної безпеки та порядку на території обслуговування Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області м. Добропілля від 04.09.2017 року № 2958/403/05-2017, від 11.09.2017 року № 3026/403/05-2017, від 18.09.2017 року № 3078/403/05-2017, від 25.09.2017 року № 3146/405/05-2017, від 02.10.2017 року № 3223/403/05-2017 та копію книги нарядів Добропільського ВП ГУНП в Донецькій області.

Між тим, зі змісту вказаних графіків вбачається, що останні були сформовані на виконання наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 04.09.2017 року № 1609 по проведенню стажування позивача.

Поряд з вказаним, зазначені документи не містять жодних відомостей про залучення позивача до проведення антитерористичної операції.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України.

Порядок діяльності оперативного штабу з управління антитерористичною операцією визначається на основі Положення про нього, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

При проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) суб`єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Згідно п. 2 ч. 5 Положення про Антитерористичний центр та його координаційні групи при регіональних органах Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 14.04.1999 року № 379/99, Центр має право: залучати до проведення заходів боротьби з тероризмом, у тому числі для здійснення аналізу поточних ризиків і загроз у сфері боротьби з тероризмом, фахівців (експертів) суб`єктів боротьби з тероризмом, центральних і місцевих органів виконавчої влади, організацій та установ (за згодою їх керівників).

Зі змісту зазначених приписів вбачається, що підставою для залучення особового складу суб`єктів боротьби з тероризмом (зокрема Національної поліції) є рішення керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, яке погоджується із керівництвом відповідного суб`єкта боротьби з тероризмом.

В свою чергу, за приписами п. 4 ч. 1 ст. 75 Закону України «Про Національну поліцію», післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з стажування.

Відповідно до п. 11 розділу ІІІ Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції № 1625, стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенцій, здобутих у результаті теоретичної підготовки.

Як вбачається з матеріалів справи, керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першим заступником чи заступником керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України наказів про залучення позивача до проведення антитерористичної операції не приймались.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що поняття «стажування» не є тотожним поняттю «виконання трудових обов`язків та завдань, визначених Законом України «Про боротьбу з тероризмом».

Таким чином, оскільки в даному випадку позивачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт виконання останнім обов`язків, пов`язаних з проведенням антитерористичної операції, а були надані докази проходження стажування, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними твердження позивача про наявність у останнього права на отримання статусу учасника бойових дій.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи вбачається, що станом на час виникнення спірних правовідносин, позивач проходив службу у складі Вільногірського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Як було встановлено судом, на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.09.2017 року № 3637, позивач був направлений до Головного управління Національної поліції в Донецькій області для проходження стажування у період з 06.09.2017 року по 06.01.2018 року.

Отже, оскільки Головне управління Національної поліції в Донецькій області було визначено як місце стажування позивача, а не місце проходження служби, то, виходячи зі змісту положень Порядку № 413, у керівника останнього були відсутні правові підстави для формування пакету документів, необхідних для призначення позивачу статусу учасника бойових дій та їх направлення до відповідної комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -.

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року в адміністративній справі № 0440/5620/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко