Справа № 818/1126/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.Справа № 818/1126/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Тацій Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на окруму ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Глазько, м. Суми, повний текст складено 24.12.18 року по справі № 818/1126/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 818/1126/18;

- зобов'язати відповідача до негайного виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 818/1126/18 щодо здійснення виплати пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23.12.2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з підвищенням на 35 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розміру пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Окремою ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.11.2018 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду по справі № 818/1126/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо невиконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 818/1126/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії в частині вимог щодо зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23.12.2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з підвищенням на 35 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розміру пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Копію ухвали направлено Пенсійному фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Зобов'язано про вжиті заходи повідомити Сумський окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не погоджуючись з окремою ухвалою суду першої інстанції від 13.12.2018 року, подало апеляційну скаргу, вважає її безпідставною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення. Вказує, що на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 818/1126/18 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1, доплата за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року у сумі 1 106,64 грн виплачена у серпні 2018 року. Зазначає, що розмір пенсії 10 693,89 грн розрахований на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.02.2018 року у справі № 592/10745/17 буде проведено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року. Згідно з її положеннями проведений перерахунок пенсій, призначених особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). Розмір грошового забезпечення визначено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11.11.2015 року. Перерахунок буде проведено з 01.01.2016 року. Проте, виплату перерахованих пенсій проведено з 01.01.2018 року. Сума перерахованої пенсії для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року станом на 01.01.2018 року буде виплачена після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету. Стосовно «Нарахованих» та «Фактично виплачених» сум зазначає, що при проведенні перерахунків на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103, зокрема, пенсіонерам МВС, у підсистемі ПВП ДКГ автоматично формується сума фактично виплаченої пенсії до перерахунку та розмір, що підлягає виплаті. Водночас, за результатами виконання рішень судів після проведеного перерахунку автоматично формується розрахунок на доплату пенсії, у якому у графі «Фактично виплачено», у період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року помісячно відображається сума, нарахована до виплати на виконання постанови № 103 (відкладена виплата) та не відповідає фактично виплаченим коштам у зазначений період. Дана помилка не залежить від спеціалістів Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області, а адміністратором програмного забезпечення ПВП ДКГ є безпосередньо Пенсійний фонд України. На підставі зазначеного просить скасувати окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 818/1126/18 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Сумській області про грошове забезпечення від 19.05.2017 року № 11/139-860 (2092) для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23.12.2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. ст. 51, 63 Закону У країни «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з підвищенням на 35 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розміру пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 50-57).

Зазначене рішення суду набрало законної сили 29.06.2018 року.

24.05.2018 року Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по даній справі № 818/1126/18. Постановою відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 01.10.2018 року відкрито виконавче провадження № 57322251 про зобов'язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області виконати вищевказане рішення.

Постанова була направлена 01.10.2018 року боржнику - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій було встановлено термін виконання протягом 10 робочих днів.

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області направило лист № 10452/03.2-07 від 16.10.2018 року до відділу примусового виконання рішень, у якому повідомило про виконання рішення суду.

У даному листі було зазначено про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та виплату доплати в сумі 1 106,64 грн. При цьому в розрахунку на доплату пенсії зазначено, що починаючи з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року в графі «Фактично виплачено» зазначено суму 10 693,89 грн.

Отже, позивач зазначає, що згідно даного листа, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області за період з 01.10.2016 року по 31.12.2017 року виплачувало йому щомісяця по 10 693,89 грн.

У зв'язку з отриманням вказаної інформації, позивач 18.10.2018 року вдруге звернувся із заявою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Зленко Т.В., з метою з'ясування чому саме не виплачена сума 11 373,60 грн.

01.11.2018 року за вих. № 2351/К-11 на ім'я позивача був направлений лист, у якому зазначено, що всі кошти в даній справі виплачено в повному обсязі, а сума 11 373,00 грн, що вказана у відповіді від 10.07.2018 року вих. № 1874/К-11, була зазначена помилково.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи оскаржувану окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виплата пенсії позивачу не здійснено однією сумою, суд вважає, що рішення суду не виконано відповідачем в повному обсязі, тому є підстави для задоволення заяви.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Частинами четвертою, сьомою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частини другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 372 КАС України встановлюється порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, вказаною статтею передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення може бути зупинене у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання регулюється статтею 373 КАС України та передбачає можливість отримання виконавчого листа та його пред'явлення для виконання до відповідного органу виконавчої служби.

Також, слід зазначити, що відповідно до ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За правилами ч.ч. 1-5 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.

Випадки постановлення окремої ухвали з метою її направлення суб'єкту владних повноважень не можуть відтворювати підстави прийняття судового рішення про задоволення позову. Окрема ухвала виноситься судом у зв'язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв'язання спору по суті. При цьому такі порушення мають негативно впливати на стан суб'єктивних прав та обов'язків особи у публічно-правових відносинах.

Підставою для прийняття окремої ухвали є саме достовірно встановлене судом в ході судового засідання порушення законності та правопорядку.

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 п.п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід'ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов'язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідачем виплата пенсії позивачу не здійснено однією сумою.

Доказів виплати позивачу заборгованості зі сплати пенсії відповідачем не надано.

Таким чином, відповідач не виконав вимоги рішення суду, яке набрало законної сили, чим порушено вимоги Конституції України та інших законів України, та в свою чергу, на думку суду, такі дії відповідача підривають авторитет держави як правової.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок про невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду у Сумській області судового рішення, яке набрало законної сили, оскільки здійснено лише перерахунок пенсії позивачу без виплати заборгованості, що свідчить про те, що відповідач ухилився від обов'язку виконання рішення суду і така поведінка є протиправною, з огляду на що правомірним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для встановлення нового строку подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року у справі № 818/1126/18.

Доводи апелянта з посиланням на те, що виплата позивачу пенсії здійснюється правомірно в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб» № 103 від 24.02.108 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказана постанова не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки її прийняття свідчить про запровадження Кабінетом Міністрів України загального заходу, спрямованого на усунення системної проблеми в державі. Така постанова не може регулювати правовідносини, спір у яких був вирішений судом прийняттям відповідного рішення, яким передбачений індивідуальний засіб відновлення порушеного права позивача.

Вказана правова позиція відповідає правозастосуванню Верховного Суду, викладеному, зокрема, в ухвалі від 19.10.2018 року у справі № 206/3911/17.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 року за № 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце, положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, приписи Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб» № 103 від 24.02.2018 року не можуть поширюватися на спірні правовідносини між позивачем та відповідачем, оскільки такі правовідносини виникли до моменту набрання постановою законної сили, а тому підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, пункти 1, 2 Постанову Кабінету Міністрів «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 від 21.02.2018 року визнано протиправними та такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, а тому не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Колегія суддів наголошує, що новий порядок щодо виплати пенсії не може бути застосований відповідачем в даному , проведення перерахунку та виплати пенсії позивача за рішенням суду у даній справі у наведений спосіб прямо суперечить ст. 58 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області, всупереч ст. 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повністю не виконано, оскільки лише здійснено перерахунок пенсії, проте заборгованість не виплачено, що свідчить про невиконання відповідачем рішення суду у справі № 818/1126/18, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що окрема ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята окрема ухвала відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 року по справі № 818/1126/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Л.В. Тацій
Повний текст постанови складено 26.04.2019 року