Справа № 240/318/19
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м.Житомир

справа № 240/318/19

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Горовенко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Демчук О.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю від 22.01.2019 за реєстровим №156);

представника відповідача - Омельчука М.М. (за довіреністю від 08.02.2019),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення №101000/2018/200154/2 від 28.12.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації №101050/2018/00085 від 28.12.2018, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати видане Житомирською митницею Державної фіскальної служби рішення про коригування митної вартості товарів №101000/2018/200154/2 від 28.12.2018;

- визнати протиправною та скасувати видану Житомирською митницею Державної фіскальної служби катку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101050/2018/00085 від 28.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що згідно з рахунком-фактурою від 10.12.2018 №2018-354 ОСОБА_4 придбав на його ім"я у Королівстів Бельгія у фірми «Neman Cars Import-Export» автомобіль марки ВМW ХЗ хDrive20d, кузов НОМЕР_2, за ціною 13600 Євро. Автомобіль був пропущений на митну територію України через митний пункт пропуску «Ягодин» та доставлений до м.Новоград-Волинський в зону діяльності митного поста «Новоград-Волинський» Житомирської митниці Державної фіскальної служби. З метою митного оформлення декларантом ТОВ «Звягель транс-сервіс» до митного органу були подані всі необхідні документи та митна декларація (далі-МД) №UA101050/2018/012376 від 21.12.2018 необхідні для здійснення митного оформлення ввезеного на ім"я позивача автомобіля. На підставі вказаних документів визначена позивачем за основним методом (за ціною угоди) митна вартість автомобіля, який ввозився в Україну, була заявлена в декларації в сумі 13600 Євро.

Після отримання електронної декларації і доданих документів митниця повідомила представника позивача про те, що документи, подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та запропоновано декларанту подати додаткові документи. У відповідь на дане повідомлення представник декларанта подав копії запитуваних документів, а саме: копію фактури попереднього власника автомобіля про його продаж 12.11.2018 фірмі «Neman Cars Import-Export» та лист-підтвердження від фірми «Neman Cars Import-Export», що така угода дійсно мала місце. Зазначені документи підтверджують заявлену митну вартість згідно з обраним методом її визначення.

Однак, відповідач не погодився із заявленою декларантом митною вартістю та 28.12.2018 службовою особою митниці прийнято рішення №UА101000/2018/200154/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 23500 Євро та, як наслідок, видав картку відмови в прийнятті МД, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101050/2018/00085, якою відмовив в митному оформленні митної декларації №UА101050/2018/012376 за заявленою митною вартістю товару в сумі 13600 Євро.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару, включаючи інформацію щодо ціни товару, яка фактично була сплачена.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 22.02.2019 у підготовчому засіданні оголошена перерва до 21.03.2019 у зв"язку з витребування доказів у справі.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 21.03.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті позовних вимог на 12.04.2019.

Позивач у судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 21.03.2019 надіслав до суду заяву (вх.№6140/19), в якій просив розглядати справу без його участі, за участю його представника.

Представник позивач в судовому засіданні, 12.04.2019, позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву від 22.02.2019 (вх.№3691/19).

Додатково зазначає, що відповідач не спростував тверджень та аргументів щодо суті позовних вимог, у відзиві повторно невірно викладає фактичні обставини декларування та надання документів на підтвердження факту оплати придбаного товару (транспортного засобу). Однією з підстав для визначення митної вартості спірного автомобіля спеціалізованим підрозділом органу доходів і зборів відповідач зазначає спрацювання критеріїв ризиків АСАУР за кодами «105-2» та «106-2», які визначили такі форми контролю «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов'язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу ДФС для визначення митної вартості за - кодами: УІДІУВА УУ2510400Б17854, валюта - EUR, вартість - 23500.00. В той же час, як слідує з оспорюваного рішення про коригування митної вартості, в органу доходів і зборів відсутня цінова інформація про ідентичні та подібні товари, а тому методи 2а і 2б не можуть бути застосовані для визначення митної вартості.

Також зазначає, що позивачем оплату за автомобіль проведено, що підтверджується рахунком-фактурою від 10.12.24 та квитанцією №0 від 10.12.2018, в яких вказана однозначна вартість в сумі 13600 Євро, а тому посилання відповідача на те, що надані документи містять розбіжності щодо числових значень заявленої вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не відповідає дійсності. Зазначає, що відповідач не навів порівняння характеристик задекларованого позивачем товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Жодних відомостей, з яких джерел взята за основу скоригована митна вартість, відповідачем не наведено.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 19.02.2019 (за вх.№3308/19) та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. При цьому, якщо на рахунок сплачено кошти, декларант зобов'язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Під час опрацювання поданих до митного оформлення документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР. За результатом опрацювання документів поданих до митного оформлення та виконання згенерованих АСАУР ризиків, а також визначених обов'язкових заходів перевірки, встановлено необхідність витребування додаткових документів, оскільки митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. З огляду на вказане, декларанту направлено повідомлення про необхідність надання відповідних документів та направлено запит №12 від 14.12.2018 до управління адміністрування митних платежів Житомирської митниці Державної фіскальної служби з метою визначення митної вартості.

Зазначає, що декларантом не подано документів, які свідчать про те, що оцінюваний товар належить юридичній особі, що склала рахунок-фактуру №2018-354 від 10.12.2018, що викликає сумніви у достовірності правочину. Рахунок-фактури (інвойс) №8083622 від 12.11.2018 складений між Alphabet та «Neman Cars Import-Export» не містить числові значення щодо вартості оцінюваного автомобіля та інформації про валюту платежу. У зв'язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 Митного кодексу України) та методу 2б (ст.60 Митного кодексу України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 Митного кодексу України) та методу 2г (ст.63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Відтак, декларанта повідомлено, що митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації ЄАІС Державної фіскальної служби, відповідно до наказу Державної фіскальної служби №780 від 28.11.2018 «Про забезпечення моніторингу за митними оформленнями транспортних засобів бувших у вжитку» та спрацюванням системи ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Вказує, що за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, а також враховуючи надані декларантом документи, митницею прийняте рішення про коригування митної вартості №UA101000/2018/200154/2 від 28.12.2018 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101050/2018/00085. Митну вартість визначено на рівні 23500 Євро, а тому оскаржуване рішення прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно з рахунком-фактурою №2018-354 від 10.12.2018 придбано у фірмі «Neman Cars Import-Export» легковий автомобіль: марки ВМW ХЗ хDrive20d, кузов НОМЕР_2, за ціною 13600 Євро (а.с.18, 19)

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митному органу митну декларацію №UA101050/2018/012376, у якій визначено вартість транспортного засобу в розмірі 13600 Євро (а.с.34).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA101050/2018/012376 митної вартості транспортного засобу та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактури «Neman Cars Import-Export» на продаж 2018-354 від 10.12.2018; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2018/308134 від 13.12.2018; посвідчення про допуск до експлуатації №457127086 від 14.08.2015; довідку про транспортні витрати від 21.12.2018; довіреність №1123 (ННР359693) від 05.12.2018; копію митної декларації країни відправлення 18ВЕЕ660 від 10.12.2018; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України та паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України, що не заперечується відповідачем (а.с. 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 28, 29, 31).

Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що за результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД №UA101050/2018/012376 та долучених документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов"язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу Державної фіскальної служби для визначення митної вартості за VIN- кодами: НОМЕР_2, валюта - EUR, вартість 23500».

Зважаючи на вказане, декларанту було повідомлено про необхідність подання до митного органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, а саме: договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); копії митної декларації країни відправлення; висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.37).

27.12.2018 декларантом позивача було подано для відповідача такі документи: рахунок-фактуру продавця №2018-354 від 10.12.2018 на автомобіль ВМW ХЗ хDrive20d, кузов НОМЕР_2, на суму 13600 євро (повторно); квитанцію № від 10.12.2018 про сплату на користь продавця від його імені 13600 Євро; митну декларацію країни експорту від 10.12.2018 №18ВЕЕ660 із зазначенням вартості автомобіля, що експортувався (повторно); висновок автотоварознавчого дослідження №1/751 від 26.12.201; рахунок-фактуру попереднього власника автомобіля про його продаж від 12.11.2018 №8083622 фірми «Neman Cars Import-Export», що відповідачем не оспорюється (а.с.18, 19, 26, 27, 28, 29, 41-44, 49, 50, 51, 52).

У подальшому, 28.12.2018 відповідач прийняв рішення №UA101000/2018/200154/2 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено митну вартість ввезеного автомобіля у розмірі 23500 Євро. У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

До митного оформлення не подано документ, якій свідчить про те, що оцінюваний товар належить юридичний особі, що склала рахунок-фактуру (інвойс) N02011-354 від 10.12.2018, що викликає сумніви у достовірності правочину, у т.ч. у праві власності фірми "Neman Cars Import-Export" на оцінюваний товар та праві "Neman Cars Import-Export" розпоряджатися оцінюваним товаром та визначати ціну продажу транспортного засобу. Крім того, у свідоцтві про право власності на транспортний засіб власником зазначено особу, відмінну від тієї, що склала рахунок-фактуру (інвойс) №2018-354 від 10.12.2018.

Додатково надані декларантом для підтвердження митної вартості документи прийняті до уваги, але не можуть бути використані як документи, що підтверджують митну вартість товару, тому що не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар, саме:

рахунок-фактура (інвойс) складений між «Alphabet Belgium Long Term Rental NV» та «Neman Cars Import-Export» не містить числові значення щодо вартості оцінюваного автомобіля та інформації в якій валюті складений рахунок-фактура, зазначені обставини позбавляють орган доходів і зборів можливості перевірити числові значення складових заявленої митної вартості.

У зв'язку з тим, що додатково надані декларантом для підтвердження митної вартості документи не можуть бути використані як документи, що підтверджують митну вартість товару, тому що містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар, з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведена консультація, в ході якої декларанту надавалися інформація щодо вартості аналогічного товару.

Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - у зв'язку зі відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів та зборів митних вартостях митної декларації від 14.12.2018 №UA125200/2018/790824 з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року та враховуючи дані про вартість оцінюваного автомобіля із програмного продукту Schwackenet, яка проведена органом доходів і зборів за У№1 кодом транспортного засобу і становить 23500, 00 Євро/шт (а.с.53-54).

У зв"язку з прийняттям вказаного рішення, відповідачем видано картку відмови у митному оформленні випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.12.2018 №UA101050/2018/00085, з тих підстав, що митна декларація не може бути оформлена, оскільки декларантом заявлена митна вартість товару не підтверджена документально, на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість (а.с.55-56).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов'язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України) та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною друга статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як свідчать матеріали справи, декларант (позивач) при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав рахунок-фактура продавця №2018-354 від 10.12.2018, квитанція № від 10.12.2018 про сплату коштів на користь продавця, митна декларація країни експорту від 10.12.2018 №18ЕЕ660 із зазначенням вартості товару - 13600 Євро.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п'ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З наведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує право органу доходів і зборів перевіряти достовірність або точність будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п'ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу марки ВМW ХЗ хDrive20d, кузов НОМЕР_2, календарний рік виготовлення - 2015 у розмірі 13600 Євро, та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

При цьому позиція відповідача полягає у тому, що подані до митного контролю та оформлення документи не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості, у зв'язку із чим від декларанта витребовувалися додаткові документи, та за переконанням митного органу, декларантом не надано документи які підтверджують заявлену митну вартість, тому митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації з електронного каталогу Schwackenet, наявної в митниці, за VIN кодом транспортного засобу і на рівні 23500 Євро.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв'язку зі спрацюванням системи ризиків АСАУР: «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів", а також, не надано документів, які б свідчили про те, що оцінюваний товар належить юридичній особі, що склала рахунок-фактуру (інвойс) №2018-354 від 10.12.2018 - «Neman Cars Import-Export». Цими обставинами відповідач обґрунтовував необхідність подання декларантом додаткових документів.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки право власності фірми «Neman Cars Import-Export» на спірний автомобіль підтверджено рахунком-фактурою №8083622 від 12.11.2018, згідно з якої він був їй проданий фірмою «Alphabet Belgium Long Term Rental NV», та листом фірми «Neman Cars Import-Export» від 26.12.2018 про дійсність такої угоди, які декларантом були надані відповідачу.

Окрім того, за результатами розгляду поданого декларантом рахунку-фактури №8083622 від 12.11.2018 складений між фірмою «Neman Cars Import-Export» та фірмою «Alphabet Belgium Long Term Rental NV» митним органом зазначено, що у такій фактурі відсутня інформація про числові значення щодо вартості товару.

Проте суд зауважує, що відповідно до норм чинного законодавства за звичайних умов купівлі-продажу декларант не зобов"язаний надавати таку інформацію, а сторони не зобов"язані розкривати комерційну таємницю третім особам, оскільки такі юридичні особи не мають ніякого відношення до факту купівлі 10.12.2018 на ім"я позивача автомобіля марки ВМW ХЗ хDrive20d, кузов НОМЕР_2.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні документами спростовується позиція митниці про те, що подані документи не місять всіх відомостей щодо ціни яка була сплачена за товар. Подані декларантом документи, в своїй сукупності підтверджують факт проведення оплати позивачем за придбаний транспортний засіб на суму 13600 Євро.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об'єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 28.12.2018 №UA101000/2018/200154/2 вказано, що воно прийняте із застосуванням пункту 2 частини шостої статті 54 МК України, при цьому митну вартість відповідач визначив за другорядним методом - резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, оскільки зазначено лише номер та дати митної декларації (№UA125200/2018/790824 від 14.12.2018) на підставі якої здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII цієї угоди під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Між тим, як свідчить зміст рішення про коригування митної вартості товарів від 28.12.2018 №UA101000/2018/200154/2, у ньому зазначено про неможливість застосування 2а та 2б методів визначення митної вартості у зв'язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості.

При цьому обов'язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Окрім того, витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

При цьому, як встановлено судом, в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).

Оскільки, відповідач не виконав обов'язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 28.12.2018 №UA101000/2018/100154/2 є необґрунтованим та безпідставним.

Підсумовуючи всі наведені висновки у цій справі, суд зазначає, що як у взаємозв'язку, так і окремо, кожне порушення, допущене митним органом призвело до прийняття неправомірного рішення, яким скориговану митну вартість товару, автомобіля марки ВМW ХЗ хDrive20d, кузов НОМЕР_2. До них належать: відсутність аргументації та невідповідність нормам митного законодавства в прийнятих рішень; недоведеність необхідності застосування резервного методу визначення митної вартості товару, що в свою чергу потягнуло за собою неправомірність проведення наступних дій митним органом, в тому числі і прийняття рішення про винесення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101050/2018/00085 28.12.2018.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність коригування митної вартості товару згідно із оскаржуваним рішенням №101000/2018/200154/2 від 28.12.2018 та винесення катки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №101050/2018/00085 28.12.2018, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної фіскальної служби.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, іден.код НОМЕР_1) до Житомирської митниці Державної фіскальної служби (вул.Перемоги, буд.25, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправними та скасування рішення №UA101000/2018/200154/2 від 28.12.2018 та картки відмови в прийнятті митної декларації №UA101050/2018/00085 від 28.12.2018, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці Державної фіскальної служби №UA101000/2018/200154/2 від 28.12.2018 про коригування митної вартості товару та картку відмови Житомирської митниці Державної фіскальної служби в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101050/2018/00085 від 28.12.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Житомирської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 1536 (одна тисяча п"ятсот тридцять шість) грн 80 (вісімдесят) коп.

Вступну та резолютивну частини рішення складено у нарадчій кімнаті і проголошено 12 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Рішення складено у повному обсязі 26 квітня 2019 року