Справа № 320/6398/18
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року № 320/6398/18

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправною Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Київській області щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України;

- зобов'язати Національну поліцію України Головного управління Національної поліції в Київській області ()призначити, нарахувати та виплатити позивачу на його користь, ОСОБА_1(іпн № НОМЕР_1),одноразову грошову допомогу у розмірі -368 200 (триста шістдесят вісім тисяч двісті) грн.. 00 коп., у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності для колишніх працівників міліції;

- стягнути з Національної поліції України Головного управління Національної поліції в Київській області ()на користь позивача, ОСОБА_1(іпн № НОМЕР_1), одноразову грошову допомогу у розмірі - 368 200 (триста шістдесят вісім тисяч двісті) грн.. 00 коп., у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності для колишніх працівників міліції.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідно до п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію". Тому за позивачем, на його думку, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат передбачених Законом України «Про міліцію».

Позивач зазначає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема,200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

А Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707 установлено, що особам, які до набрання чинності Законом № 208-VIII від 13.02.2015 мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов, затверджених цією Постановою, згідно з Постановою КМУ № 850 «Про Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Саме на Постанову КМУ № 850 також посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема п.п. 2 п. 3 даної Постанови.

Позивач вказує, що за результатами розгляду його заяви від 30.08.2018 р. про виплату одноразової грошової допомоги він отримав від ГУ НП в Київській області лист №29/Ш-1060 від 24.09.2018. У вказаному листі зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до ст.ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон№580-VIII) та Наказу МВС України від 11.01.2016 №4 «Про затвердження Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського» (далі - Наказ №4).

Зазначає, що згідно з протоколом засідання комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 18.09.2018 №22 та враховуючи те, що відповідно до статті 97 Закону №580-VIII не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків з ЛНА на ЧАЕС, комісія дійшла висновку відмовити позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму є безпідставною, прийнята із порушенням нормативно-правових актів, а тому є протиправною, у зв'язку з чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 відкрито спрощене провадження у справі, без проведення судового засідання.

Відповідач проти позову заперечував. До суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивача було прийнято на службу до Національної поліції згідно з наказом Головного управління від 07.11.2015 і останнім місцем служби ОСОБА_1 було Головне управління Національної поліції в Київській області, а від так на позивача не розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок №850), який був прийнятий на виконання Закону України «Про міліцію», а право (або відсутність підстав для виплати) у позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло у період дії Закону № 580-VIII.

Відповідач вказує, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків з ЛНА на ЧАЕС, а Законом № 580-VIII не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, що пов'язане з виконанням службових обов'язків з ЛНА на ЧАЕС. І зазначено також, що права громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи регулюються Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідач вважає, що ГУ НП в Київській області діяло згідно вимог чинного законодавства і було прийнято законне рішення.

Позивачем було надано відповідь на відзив, у якому останній просив задовольнити позов у повному обсязі.

Від обох сторін надійшли клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. В результаті чого судом було прийнято рішення задовольнити ці клопотання, тому ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 р. було призначено судове засідання по даній справі на 12.02.2019 р..

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

У судове засідання, яке було призначено на 23 квітня 2019 року відповідач, належним чином повідомлений, не з'явився.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 колишній інспектор служби УТЗ УВС України Київської області. В період з 07.11.2015 по 04.08.2016 позивач проходив службу в Національній поліції. 04.08.2016 р. наказом Головного управління Національної поліції в Київській області № 433 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції за ст.. 77 п. 1 пп.2(через хворобу) відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ№ 1042427 позивачу встановлена друга група інвалідності, причиною якої є захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків з ЛНА на ЧАЕС з 17.07.2018 р. довічно.

Зазначені обставини сторонами у справі не заперечуються.

30.08.2018 позивач звернувся до ГУ НП в Київській області із заявою, в якій просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму.

24.09.2018 листом № 29/Ш-1060 відповідач повідомив позивачу, щопротоколом засідання комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 18.09.2018 №22 та враховуючи те, що відповідно до статті 97 Закону №580-VIII не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання пов'язане з виконанням службових обов'язків з ЛНА на ЧАЕС, комісія дійшла висновку відмовити позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги..

У вказаному листі зазначено, що виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до ст.ст. 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 року № 4 «Про затвердження Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського».

Позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням другої групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму викладена у листі № 29/Ш-1060від 24.09.2018є безпідставною.

Верховною Радою України 02.07.2015 був прийнятий Закон України «Про Національну поліцію», який згідно з п. 1 розділу XIПрикінцевих та перехідних положень цього Закону набрав чинності з 07.11.2015.

Відповідно до п.5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про міліцію» втратив чинність.

На виконання Закону України «Про Національну поліцію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 02.09.2015 №641 «Про утворення Національної поліції України» згідно якої Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», не передбачено правонаступництво Головним управлінням Національної поліції в Київській області Головного управління МВС України в Київській області.

Відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», статей 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878, та з метою забезпечення ліквідації територіальних органів було створено Ліквідаційну комісію ГУМВС України в Київській області.

07.11.2015 р. позивача було прийнято на службу до поліції.

Позивача було звільнено з міліції та прийнято на службу до Національної поліції, а від так на позивача не розповсюджується дія Порядку №850.

Виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до статей 97-101 Закону та Наказу №4.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Аналогічні норми містяться і у пп. 2 п. 3 Порядку № 850 .

Відповідно до вимог пп. 2 п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З 7 листопада 2015 року набрав чинності Закон № 580-VІІІ, яким врегульовано, в тому числі питання виплати одноразової грошової допомоги. З прийняттям зазначеного Закону втратив чинність Закон № 565-ХІІ.

Як убачається з п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Вимогами ст. 97 Закону №580-VІІІ встановлено перелік осіб, які за цим Законом мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VІІІ (в редакції, яка діяла на дату звернення позивача з відповідним рапортом) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 97 Закону № 580-VІІІ порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Як убачається з пп. «б» п. 4 ч.1 ст. 99 Закону № 580-VІІІ, розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, у разі визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4, інвалідності II групи - 90 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначено Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 (далі - Порядок № 4), відповідно до п. 1 якого днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12 вересня 2016 р. № 916 зареєстрований Міністерством юстиції України від 22 вересня 2016 року за №1277/29409, п. 5 розділу 1 Порядку № 4 доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Наявні матеріали справи свідчать, що первинний огляд позивача із встановленням йому інвалідності ІІ групи у зв'язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ, відбувся 19 липня 2018 р., що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК серії АВ № 1042427. Ступінь втрати працездатності - 80%.

Наведене свідчить, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло лише 19 липня 2018 р.

При цьому, як вже було встановлено судом, зі служби в поліції позивач звільнився 04серпня 2016.

Відповідно до розділу ІІІ Порядку № 4 заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п. 3 розділу ІІІ Порядку № 4).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що право на призначення та виплату грошової допомоги, у зв'язку із встановленням інвалідності, відповідно до ст. 23 Закону № 565-ХІІ та Порядку № 850 мають право виключно особи, останнім місцем роботи яких є органи міліції, а також пенсіонери МВС. При цьому, порядок та умови отримання одноразової грошової допомоги уразі встановлення інвалідності поліцейськими передбачені Законом № 580-VІІІ та Порядком № 4.

Наведене свідчить, що особам, останнім місцем роботи яких є підрозділи Національної поліції, одноразова грошова допомога у разі визначення інвалідності повинна призначатися та виплачуватися згідно положень Закону № 580-VІІІта Порядку № 4. Враховуючи, що останнім місцем роботи позивача був підрозділ Національної поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється згідно положень Закону № 580-VІІІ та Порядку №4.

Судом також було встановлено, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону № 580-VІІІ одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. В зв'язку з тим, що між датою звільнення та датою встановлення позивачу інвалідності пройшло більше шести місяців, правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, визначених Законом № 580-VІІІ немає.

Наказом МВС України від 12 вересня 2016 р. № 916, який набрав чинності з 7 жовтня 2016 р., внесені зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (наказ МВС №4), пункт 5 розділу 1 доповнено підпунктом 4 такого змісту: «пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ».

Згідно з вимогами п. 1 розділу ІV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

При вирішенні справи судом враховано, що предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для отримання позивачем одноразової грошової допомоги, у зв'язку із встановленням йому інвалідності та визначення розміру цієї допомоги відповідно до Порядку № 850.

Як свідчать матеріали справи, останнім місцем роботи позивача був підрозділ Національної поліції, а тому виплата одноразової грошової допомоги здійснюється згідно положень Закону № 580-VІІІ та Порядку № 4. Органом, до якого позивач мав звернутися з заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Національної поліції в Київській області.

Враховуючи, що між датою звільнення позивача з поліції (04серпня 2016 р) та датою встановлення позивачу групи інвалідності (19 липня 2018 р.) пройшло більше шести місяців, а тому правові підстави для призначення позивачу одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського на умовах, визначених Законом № 580-VІІІ, відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 травня 2018 р. у справі № П/811/642/17.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржувана відмова відповідачем винесена правомірно, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При вирішенні справи судом не може бути взято до уваги посилання позивача, викладені у позовній заяві, оскільки вони повністю спростовуються наявними матеріалами справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, чого не було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 названої норми в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що і було зроблено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 25 квітня 2019 р.