Справа № 234/5230/19
Суддя: Заборський В. О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 234/5230/19
Провадження № 2-а/234/106/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області із адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 (далі поліцейський ОСОБА_2К.) про скасування постанови серії ЕАВ №996503 від 18.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позов обґрунтовано тим, що 18.03.2019 року поліцейським ОСОБА_2 винесено постанову про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, у звязку із порушенням п.12.4 ПДР.

Однак, як зазначено в позовній заяві ОСОБА_1, 18.03.2019 року, близько 10.00 год., він рухався на автомобілі Nissan Qashcai, реєстраційний номер НОМЕР_1, зі швидкістю 50 км/год. та був зупинений відповідачем на вїзді у м. Бориспіль по вул.. Київський шлях зі сторони м. Києва на незабудованій території без адреси на відстані приблизно 150м від знаку 5.45. Після зупинки позивачу запропонували пройти до поліцейського автомобіля, де йому поліцейський ОСОБА_3 продемонстрував, як доказ правопорушення, прилад TruCam з серійним номером ТС 00072, який однозначно ідентифікувати по номеру було неможливо, із-за пошкоджень маркування серійного номера. На прохання позивача надати докази, а не тільки продемонструвати прилад, поліцейський ОСОБА_3, після довгих пошуків і переглядів відеозаписів в памяті приладу, відтворив відео з автомобілем схожий на його за маркою та кольором із начебто зафіксованою швидкістю 74 км/год.. Номер автомобіля та водія на відео розглядіти було неможливо, але з цього приводу відповідач зазначив, що після обробки ІТ відділом буде видно і номер автомобілю і водія, що на думку позивача було натяком на фальсифікацію відео в майбутньому.

В подальшому, поліцейський ОСОБА_2, не зажадавши пояснень, клопотань або заяв від позивача, роздрукував постанову, в якій зазначено невірну адресу розгляду справи та не вказано серійного номеру приладу, яким зафіксовано правопорушення. Вже після вручення копії постанови відповідач дозволив надати письмові пояснення щодо розглянутої справи. В порушення вимог закону, вимірювання швидкості здійснювалося у ручному, а не в автоматичному режимі приладом TruCam LTI 20/20, який виключено з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, що робить його використання поліцією незаконним. Крім того, всупереч Рішенню Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 року, щодо тлумачення ст..276 КУпАП, справа розглянута відповідачем на місці вчинення правопорушення, що позбавило позивача можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст..268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

З огляду на вищенаведене, на думку позивача оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає обставинам справи та вимогам закону, прийнята безпідставно, з істотним порушенням його прав.

Позивач ОСОБА_1, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У наданому суду відзиві зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки 18.03.2019 року о 10-00 год., у порушення п.12.4 ПДР, позивач на автомобілі Nissan Qashcai, реєстраційний номер НОМЕР_1, по місту Бориспіль рухався зі швидкістю 74 км/год., при дозволених 50 км/год.. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20, у звязку з чим на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн. Прилад TruCam LTI 20/20, яким вимірювалася швидкість автомобіля позивача є придатним до застосування відповідно до свідоцтва про повірку виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 року та використовується Національною поліцією правомірно, на підставі експертного висновку від 27.09.2018 року виданого Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України. У відеофіксації на приладі вказано марку автомобіля позивача, номерний знак та швидкість 74 км/год., серійний номер приладу, яким здійснено фіксацію. Під час розгляду справи ним дотримані всі вимоги закону, позивачу було розяснено права, наміру скористатися правовою допомогою він бажання не виявив, а вже після розгляду справи та винесення постанови забажав надати пояснення, а адреса розгляду зазначена в постанові встановлена за допомогою геолокації.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо суті самого порушення позивачем ОСОБА_4 дорожнього руху, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено під час розгляду справи, поліцейським ОСОБА_2 18.03.2019 року винесено постанову серії ЕАВ №996503, якою до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., за керування транспортним засобом Nissan Qashcai, реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався зі швидкістю 74 км/год. при дозволених в місті 50 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20.

Виходячи зі змісту п.1.1 ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, ці ОСОБА_4 відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ОСОБА_4.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно виконувати вимоги цих ОСОБА_4.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці ОСОБА_4, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.122 КУпАП адміністративними правопорушеннями визначено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з порушенням ПДР, а саме, за перевищення швидкості в межах населеного пункту.

До справи відповідачем долучено фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 №ТС000722, на якому зафіксовано, що автомобіль із номерним знаком АН3253КС рухався зі швидкістю 74 км/год.

При цьому, як видно із долучених відповідачем документів, та враховується судом, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13821, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 15.11.2018 року та чинного до 15.11.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000722, є придатним до застосування.

При цьому, можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» розробленого (виготовленого) компанією «Laser Technology Inc», США, також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 №04/02/03-3008, термін дії якого до 27.09.2021 року, що розповсюджується, згідно додатка експертного висновку, в тому числі і на обєкт дослідження ТС000722.

Крім того, позивач зазначає, що справа розглянута відповідачем із істотним порушенням його прав та правових гарантів, зокрема на місці вчинення правопорушення, що суперечить рішенню Конституційного Суду України 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в пункті 2.4 мотивувальної частини якого зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення. Таким чином, аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 ч.1 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Отже, як встановлено судом, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак, автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, та дозволений до використання Національною поліцією на території України. Згідно відеозапису з бодікамери відповідача видно, що перед розглядом справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції ознайомлено позивача із сертифікатом приладу TruCam та роз'яснено його права. Справу розглянуто на місці вчинення правопорушення, що не суперечить чинному законодавству.

Однак, згідно ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Тому, з огляду на вищенаведене, та враховуючи, що в постанові серії ЕАВ №996503 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП не зазначені відомості про технічний засіб, яким вимірювалася швидкість транспортного засобу, зокрема його індивідуальний номер, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову необхідно скасувати а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 8-10, 13, 72 74, 77, 243, 244, 245,246, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про скасування рішення суб'єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ №996503 від 18.03.2019 року поліцейського роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до компетентного органу - Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5