Справа № 489/1266/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 489/1266/19 провадження №2-а/489/68/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Ривак Ярослав Андрійович про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 139959 від 01.03.2019.

В позові вказала, що 01.03.2019 о 10 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом Сітроен, номерний знак НОМЕР_1 , рухалася по вул. Комінтерній у м. Миколаєві, до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. З вул. Комінтерної вона повернула ліворуч на вул. Троїцьку та проїхавши до в`їзду до будинку звернула ліворуч до свого будинку, після чого була зупинена працівниками поліції, які в подальшому склали постанову про порушення правил дорожнього руху, а саме звинувативши її у порушенні вимог дорожньої розмітки 1.3 (суцільна лінія). Проте вказані правила вона не порушувала, оскільки в місці повороту відсутня дорожня розмітка у вигляді суцільної лінії, оскільки вона була замальовано самими ж працівниками дорожньої служби. Вважає, що її було притягнуто до адміністративної відповідальності без дослідження жодного доказу, а звинувачення поліцейського ґрунтуються лише на його власних припущеннях.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.03.2019, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача надала відзив, але не надав належним чином засвідчену копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 139959, що не перешкоджає розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

У відзиві представник відповідача вказала, що 01.03.2019 під час патрулювання міста Миколаєва інспекторами Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля Citroen, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Троїцькій в м. Миколаєві, зі сторони вул. Космонавтів, в напрямку вул. Електронної, здійснила поворот ліворуч на ділянці дороги з дорожньою розміткою 1.3 (подвійна суцільна лінія) додатку 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі - Правила дорожнього руху). Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог дорожньої розмітки 1.3 додатку 2 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання постанови про порушенням позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно вимог частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і встановивши фактичні обставини, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.03.2019, серія НК № 139959, вбачається, що на ОСОБА_1 (прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 ») накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З наданої позивачем копії постанови інформація викладена в графах місця скоєння та суті адміністративного правопорушення, опису обставин, установлених при розгляді справи, фактично є нечитабельною.

Встановленні обставини є порушенням процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме право на захист, що є істотним порушенням як законів України, так і п.п. «а», «b» ч.3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Обставини правопорушення, за яким ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, судом фактично встановлювались з адміністративного позову та відзиву.

Згідно п. 1.3 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху, горизонтальна розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Даним розділом Правил дорожнього руху, також визначено, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З оглянутого відеозапису, який було надано представником відповідача на доведення вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 1 ст. 122 КУпАП, вбачається, що він не містить фіксації вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, а саме порушенням вимог дорожньої розмітки 1.3 розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху.

Наявність однієї тільки постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. За ч.2 цієї статті в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи обставини по справі та досліджені докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували порушення позивачем Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом скасування постанови та закриття провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 139959 від 01.03.2019, винесену відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Учасники судового розгляду:

позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1;

третя особа - інспектор 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Ривак Ярослав Андрійович, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1;

Повний текст судового рішення складено 03.05.2019.

Суддя І.В. Коваленко