Справа № 1640/2882/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Клочко К.І.

24 квітня 2019 р.Справа № 1640/2882/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Бенедик А.П. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

20.08.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням уточненого позову /а.с. 25-28/, просить:

- визнати протиправним рішення відповідача Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (подалі - Полтавське ОУПФУ, пенсійний орган) № 73 від 08.06.2017 року щодо відмови у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю підтвердженого пільгового стажу роботи в установленому законом порядку;

- зобов'язати Полтавське ОУПФУ зарахувати йому у трудовий стаж роботи в періоди з 06.05.1986 року по 21.01.1990 року та з 22.01.1990 року по 13.11.1994 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років та призначити йому пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії - з 26.12.2017 року.

На думку позивача, у зв'язку із досягненням ним 55-річного віку, наявністю більш ніж 25-річного стажу роботи, із якого майже 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, він має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Позивач вказує, що ним подані всі необхідні документи для призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, однак пенсійним органом протиправно відмовлено у призначенні такої пенсії з підстав не підтвердження пільгового стажу роботи.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначає, що згідно записів трудової книжки позивача з 06.05.1986 року по 21.01.1990 року, останній працював у «котельно-сварочному цеху № 1», а з 22.01.1990 року по 13.11.1994 року в «механічно-сварочному цеху № 1».

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 11.03.1994 № 162 визначено чіткий перелік професій та посад, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1, а саме, ливарне виробництво; ковальсько-пресове виробництво; термічна обробка; абразивне виробництво, інші професії з металообробки.

З урахуванням тієї обставини, що позивач ОСОБА_2 з 04.05.1987 року по 13.11.1994 року працював на посадах у заготівельній дільниці, та перевірці документів встановлено відсутність оригіналу чи завіреної копію наказу від 15.08.1994 року № 62 про результати атестації робочих місць, Полтавським ОУПФУ правомірно прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю підтвердженого пільгового стажу роботи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року (рішення ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений у повному обсязі.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського ОУПФУ від 08.06.2018 року № 73 щодо відмови ОСОБА_2 у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах.

Пенсійний орган зобов'язаний зарахувати ОСОБА_2 у трудовий стаж роботи у періоди з 06.05.1986 року по 21.01.1990 року та з 22.01.1990 року по 13.11.1994 року до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, та призначити позивачу пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії - 26.12.2017 року.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського ОУПФУ.

Висновок суду вмотивований тим, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року.

Враховуючи період роботи позивача, а саме з 20.05.1986 року, застосуванню підлягають Списки № 1 та № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173; до періоду роботи позивача з 25.04.1991 року застосуванню підлягають Списки № 1 та № 2, затверджені постановою КМУ СРСР від 26.01.1991 року № 10.

У відповідності до пункту "б" розділу ХІ «Металообробка» постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173 посада майстра відноситься до робіт із шкідливими умовами праці Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Підпунктом "б" пункту 2 розділу 11100000 XI "Металообробка" списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, передбачалися професії 1110200б-23428 "майстер дільниці", "старший майстер дільниці".

Вказані списки складені по виробничому принципу, кожному розділу і підрозділу відповідає відповідне виробництво або конкретний вид робіт. Тому, право на пільгову пенсію визначається в залежності від того, в якому виробництві або на яких роботах був зайнятий той чи інший працівник. При цьому, немає значення, в штаті якої організації або якого підрозділу організації перебуває робітник.

Визначальним фактором при встановлені права на дострокове призначення пенсії за віком є факт зайнятості робітника на виробництві або на виконанні окремих робіт, передбачених Списками.

Враховуючи вищевикладене, право позивача на дострокову пенсію за віком на пільгових умовах підтверджується відомостями з трудової книжки ОСОБА_2, дослідженими відповідачем наказами, довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії.

На час звернення до Полтавського ОУПФУ із заявою позивач мав достатній стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням віку: позивачу на час звернення із заявою виповнилося 55 років, загальний страховий стаж роботи становить 35 років 4 місяці 13 днів. Відповідно до довідки від 06.12.2017 року № 371, виданої ПрАТ «Полтавхіммаш», його пільговий стаж становить 8 років 6 місяців 5 днів, що в свою чергу підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_2

Таким чином, суд зазначив про хибність доводів відповідача щодо відсутності у позивача права на дострокову пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім цього, у рішенні від 08.06.2018 року відповідач не посилався на відсутність оригіналу чи завіреної копії наказу від 15.08.1994 року № 62 про результати атестації робочих місць, як на підставу для відмови у призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації, її проведення не залежить від працівника і не може тим самим обмежувати його право на отримання пенсії, а також позбавити його конституційного права на соціальний захист. При цьому, позивачем додано до матеріалів позовної заяви копію означеного наказу.

Оскільки позивачем поданими ним документами та встановленими обставинами у справі підтверджено права на дострокову пенсію за віком на пільгових умовах, суд визначився, що з метою захисту законних прав та інтересів ОСОБА_2 необхідно зобов'язати Полтавське ОУПФУ зарахувати трудовий стаж роботи у періоди з 06.05.1986 року по 21.01.1990 року та з 22.01.1990 року по 13.11.1994 року до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку.

В апеляційній скарзі Полтавське ОУПФУ, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийнятому судом висновку при неповному з'ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року, та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Аргументує вимоги апеляційної скарги відповідач тими ж доводами, що зазначені ним у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду судового рішення.

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом установлено, що 26.12.2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Полтавського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії /а.с. 35-36/.

До заяви позивачем додано наступний пакет документів: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про призначення пенсії, копію паспорту, копію трудової книжки, копію військового квитка, довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000, довідку про зміну назви організації, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, заяву про спосіб виплати пенсії, фотокартку /а.с. 36/.

05.02.2018 року відповідачем проведено перевірку характеру виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату, за наслідками якої складено акт від 05.02.2018 року № 260. /а.с. 49-51/.

Пенсійним органом досліджено особову картку позивача форми № П-2 та в описовій частині акту зазначено наступне:

згідно наказу № 215 від 20.05.1986 року та картки П2: ОСОБА_2 призначити з 06.05.1986 року майстром того ж цеху заготівельної дільниці;

згідно наказу № 88 від 13.02.1987 року та картки П2: ОСОБА_2 перевести з 16.02.1987 року, цех №1, дільниця механічна, професія майстер;

згідно наказу № 256 від 04.05.1987 року та картки П2: ОСОБА_2 перевести з 04.05.1987 року, цех №1, дільниця заготівельна, професія майстер;

згідно наказу № 193 від 02.04.1990 року та картки П2: ОСОБА_2 призначено старшим майстром заготівельної дільниці механо-збирального цеху №1 з 02.04.1990 року;

згідно наказу № 317 від 03.04.1990 року: ОСОБА_2 перевести з 02.04.1990 року, цех №1, професія старший майстер;

згідно наказу № 215 від 25.04.1991 року та картки П2: ОСОБА_2 перевести з 01.06.1991 року, цех №1, ПТУ, механічна дільниця, професія старший майстер;

згідно наказу № 202 від 26.08.1992 року ОСОБА_2 перевести з 01.08.1992 року, цех № 1, професія старший майстер механічної дільниці, оклад 3200. В наказі зазначено попереднє місце роботи цех № 1, оклад 3060, професія старший майстер механічної дільниці;

згідно наказу № 128 від 14.11.1994 року та картки П2: ОСОБА_2 перевести з 14.11.1994 року, техніко-економічна лабораторія, професія провідний інженер.

14.03.2018 року відповідачем на адресу позивача та ПАТ «Полтавахіммаш» направлений лист № 6626/02011 з проханням повідомити підстави видачі довідки від 06.12.2017 року № 371, оскільки мають місце розбіжності між первинними документами (згідно акту перевірки від 05.02.2018 року № 260), записами в трудовій книжці та вказаною довідкою, а саме: найменування посади та цеху (виробництва). У разі відсутності можливості підтвердження роботи ОСОБА_2 в ковальсько-пресовому виробництві, рекомендовано відкликати довідку від 06.12.2017 року № 371, оскільки вирішується питання про призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах гр. ОСОБА_2 /а.с. 55-57/.

Доказів направлення/отримання зазначеного листа від 14.03.2018 року № 6626/02-11 адресатами матеріали справи не містять.

08.06.2018 року Полтавським ОУПФУ прийнято рішення № 73, яким ОСОБА_2 відмовлено у призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Підставою такої відмови слугувала обставина відсутності підтвердженого пільгового стажу роботи ОСОБА_2 у встановленому законом порядку /а.с. 58-59/.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулює Закон України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року /подалі - Закон № 1058-IV/. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, в тому числі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно Списків № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383.

Згідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка; за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документі, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, у яких має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування Списків або їхні номери, куди включається цей період роботи: первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку, що передбачено пунктом 20 Порядку, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Зі змісту записів у трудовій книжці ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 /а.с. 37-43/ убачається наступне:

з 06.05.1986 року ОСОБА_2 призначений майстром котельно-зварювального цеху (наказ від 20.05.1986 року);

з 16.02.1987 року переведений майстром механічної дільниці цього ж цеху (наказ від 13.02.1987 року);

з 04.05.1987 року переведений майстром заготівельної дільниці цього ж цеху (наказ від 04.05.1987 року);

з 22.01.1990 року котельно-зварювальний цех № 1 перейменовано в механо-збиральний цех № 1 (наказ від 22.01.1990 року № 21);

з 02.04.1990 року призначений старшим майстром заготівельної дільниці механо-збирального цеху (наказ від 03.04.1990 року № 317).

Як убачається із довідки ПАТ «Полтавхіммаш» від 06.12.2017 року № 371 /а.с. 46-47/, наданої на виконання вимог Порядку № 637, про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач ОСОБА_2 працював повний робочий день на заводі «Хіммаш»:

за професією майстер дільниці за період з 06.05.1986 року (наказ № 215 від 20.05.1986 року);

за професією майстер механічної дільниці за період з 16.02.1987 року (наказ № 88 від 13.02.1987 року);

за професією майстер заготівельної дільниці за період з 04.05.1987 року (наказ № 256 від 04.05.1987 року);

за професією старший майстер заготівельної дільниці за період з 02.04.1990 року (наказ № 317 від 03.04.1990 року) по 21.08.1992 року (наказ № 128 від 14.11.1994 року).

Також зазначено, що виконувана позивачем робота полягає в контролюванні технологічного процесу по виготовленню днищ з дотриманням технологічних карт: газове різання днищ, нагрів газової печі до +800оС, вигризка днищ з наступним рихтуванням, що передбачено Списком № 1 розділ ХІ підрозділ «Металообробка» підрозділ 2 «Ковальсько-пресове виробництво» позиція 1110200б-23428 «Майстри дільниць, старші майстри дільниць: молотових (ковальських), пресових і термічних відділень, прольотів і дільниць ковальсько-пресового виробництва, а також на гарячих ділянках виробництва ресор», згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.1992 року № 10. Загальний пільговий стаж 08 років 6 місяців 5 днів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у трудовій книжці позивача, довідці ПАТ «Полтавхіммаш» від 06.12.2017 року № 371, та наказах, зазначених у акті від 05.02.2018 року наявні певні розбіжності у назвах дільниці/цеху, в яких працював ОСОБА_2, однак, підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Враховуючи період роботи позивача, а саме з 20.05.1986 року, застосуванню підлягають Списки № 1 та № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173; за період роботи позивача з 25.04.1991 року застосуванню підлягають Списки № 1 та № 2, затверджені постановою КМУ СРСР від 26.01.1991 року № 10.

У відповідності до пункту "б" розділу ХІ «Металообробка» постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 до робіт із шкідливими умовами праці Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників відносяться професії інженерно-технічних працівників молотових (ковальських), пресових і термічних відділень, прольотів і дільниць ковальсько-пресового виробництва, а також на гарячих ділянках виробництва ресор: майстри, старші майстри, помічники майстрів.

Підпунктом "б" пункту 2 розділу 11100000 XI "Металообробка" списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, відносяться професії 1110200б-23428 Майстри дільниць, старші майстри дільниць: молотових (ковальських), пресових і термічних відділень, прольотів і ділянок ковальсько-пресового виробництва, а також на гарячих ділянках виробництва ресор.

З урахуванням тієї обставини, що наведеними нормативними актами не визначено такої професії, що надає право на пільгове забезпечення, як майстер механічної дільниці, майстер заготівельної дільниці, старший майстер заготівельної дільниці, на посаді яких працював позивач ОСОБА_2, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про необхідність зарахування спірні періоди у трудовий стаж роботи позивача до стажу роботи, що надає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, відповідно, і зобов'язання Полтавське ОУПФУ призначити ОСОБА_2 таку пенсію.

При цьому, колегія суддів зазначає, що підтверджуючи право позивача ОСОБА_2 на пільги і компенсації, пов'язані із зайнятістю в несприятливих умовах праці (Список № 1), суд не навів доказів, які послугували підставою для висновку про те, що позивач повний робочий день був зайнятий був зайнятий на відповідних роботах.

При цьому, колегія суддів зазначає, що приймаючи оскаржуване позивачем рішення, пенсійний орган не вжив заходів щодо дослідження під час проведення перевірки виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права ОСОБА_2 на пільгове пенсійне забезпечення (Акт № 260 від 05.02.2018 року) питання надання ОСОБА_2 роботодавцем додаткової відпустки, спецодягу тощо як особі, чия робота відповідає умовам (показникам) зазначеним у Списку № 1 розділ Х1 підрозділ 2 «Металообробка», «Ковальсько-пресове виробництво», позиція 428.

Оскільки зазначені обставини залишені судом поза увагою, колегія суддів скасовує судове рішення в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання Полтавське ОУПФУ зарахувати йому у трудовий стаж роботи у періоди з 06.05.1986 року по 21.01.1990 року та з 22.01.1990 року по 13.11.1994 року до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та зобов'язання Полтавське ОУПФУ призначити позивачу пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії з 26.12.2017 року, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Колегія суддів зазначає, що частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 12 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст. 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонду України, яке затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-IV, п.п. 1 п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань. Таким чином від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 Порядку рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов'язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший.

На підтвердження повноважень першого заступника начальника пенсійного органу на прийняття та підписання рішення від 08.06.2018 року № 73 про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, відповідач посилається на наказ від 21.08.2017 року № 217 «Про внесення змін до розподілу обов'язків між першим заступником та заступниками начальника Полтавського ОУПФУ» згідно якого, останній підписує рішення про відмову у призначенні/перерахунку пенсії відділів з питань призначення та перерахунку пенсій управління /а.с. 111/.

Колегія суддів надає критичну оцінку визначеному в цьому Наказі положенню щодо повноважень першого заступника начальника Полтавського ОУПФУ на підписання рішень про відмову в призначенні або перерахунку пенсії, оскільки таке визначення прямо суперечить положенням п. 4.3. Порядку № 22-1, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень пенсійного органу в розумінні вищенаведених положень, а таке рішення відповідач не приймав.

Здійснюючи свою діяльність на основі законодавства, пенсійні органи послуговуються тими формами, які визначає законодавець. Дискреційні повноваження відповідача, як встановлене право вибору варіанта рішення, в даному випадку про перерахунок пенсії або про відмову в перерахунку пенсії, визначені Законом № 1058-IV, зокрема ч. 5 ст. 45 № 1058-IV.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Частиною 2 ст. 9 КАС України установлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, оскільки це необхідно для повного захисту прав позивача, колегія суддів, змінюючи судове рішення в частині якою задоволені вимоги ОСОБА_2 про скасування рішення Полтавського ОУПФУ від 08.06.2018 року № 73 про відмову у призначенні йому дострокової пенсії за віком на пільгових умовах з мотивів його прийняття, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог ОСОБА_2 та прийняти рішення про зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.12.2017 року, з урахуванням висновків суду.

Пунктами 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

За приписами ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

З урахування прийнятого судом апеляційної інстанції рішення про відмову у частині задоволених вимог позивача, колегія суддів приймає рішення про скасування рішення суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 234,94 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 08 червня 2018 року № 73 про відмову ОСОБА_2 у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах, - змінити з мотивів його прийняття.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року скасувати в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_2 у трудовий стаж роботи у періоди з 06 травня 1986 року по 21 січня 1990 року та з 22 січня 1990 року по 13 листопада 1994 року до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку та зобов'язання Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити ОСОБА_2 пенсію з часу звернення із заявою про призначення пенсії з 26 грудня 2017 року.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 26 грудня 2017 року про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року скасувати в частині, якою стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 234,94 грн. (двісті тридцять чотири гривні 94 копійки).

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик О.В. Присяжнюк
Постанова у повному обсязі складена і підписана 03 травня 2019 року.