Справа № 448/575/19
Суддя: Білоус Ю. Б.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/575/19
Провадження № 2-а/448/100/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02.05.2019 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (MOHAMMAD BODRUL ALOM),

перекладача Малхотра Діпанкар,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 (MOHAMMAD BODRUL ALOM) про примусове видворення іноземця за межі території України та затримання з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача 02.05.2019 року звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 відповідач у справі, був затриманий 26.04.2019року о 00.30 год. прикордонним нарядом ВІПС «Малнів» ВПС «Краківець» на території Мостиського району Львівської області на відстані 300м від лінії державного кордону України у напрямку 541 прикордонного знаку, який спільно з громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Союзу Мянма, намагалися перетнути державний кордон з України до ОСОБА_5 поза пунктом пропуску, чим своїми діями порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Вказує, що за результатом проведення фільтраційних заходів встановлено, що відповідач прибув на територію України незаконно, без будь-яких документів, що посвідчують його особу та надають право на перетин державного кордону. Згідно відомчої бази даних «РИЗИК» відомості щодо легального перетину державного кордону України вказаним громадянином відсутні. В своїх поясненнях відповідач вказує, що прибув на територію України з метою подальшого незаконного слідування в країни Європейського Союзу, з метою пошуку кращих умов заробітку.

Стверджує, що відповідач, знаючи про можливість легально вїхати до Європейських країн, вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Зазначає, що 29.04.2019року начальником прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі території України. Однак, відповідач не може виконати дане рішення, з огляду на такі обставини: у відповідача відсутній паспортний документ, який дає право на перетин державного кордону; відповідач незаконно прибув на територію України; у відповідача відсутні підстави для законного перебування на території України; у відповідача відсутні кошти для купівлі квитка з метою вибуття за межі території України.

З огляду на вищенаведене, просить суд ухвалити рішення про примусове видворення відповідача за межі території України. Крім того, просить суд затримати відповідача з метою забезпечення його ідентифікації та примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений ст.289 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що дійсно потрапив та перебуває на території України незаконно, однак не бажає покидати її територію та повертатися назад у ОСОБА_6 у звязку із політичною ситуацією, яка склалася у цій країні. При цьому підтвердив, що протягом всього часу перебування на території України, він не звертався до відповідних державних органів за наданням йому притулку чи статусу біженця.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 (MOHAMMAD BODRUL ALOM), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель м.Сілед, Бісшанад, Наудар Народної Республіки ОСОБА_6 (зі слів), відповідач у справі, потрапив на територію України незаконно.

В подальшому, перебуваючи на території України, відповідач був затриманий 26.04.2019 року о 00:30 год., на території Мостиського району Львівської області прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділу прикордонної служби «Краківець» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, на відстані близько 300 м до лінії державного кордону України, рухаючись в напрямку 541 прикордонного знаку в пішому порядку в сторону державного кордону, спільно з громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Союзу Мянма, чим своїми діями здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в ОСОБА_5 поза пунктом пропуску. Такими своїми діями ОСОБА_6 ОСОБА_3 порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України» та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 02.05.2019року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 гривень.

29.04.2019року на підставі ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Мостиського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобовязано його покинути територію України.

Однак, як встановлено судом, рішення про примусове повернення за межі України відповідачем не може бути виконано самостійно, оскільки у нього відсутні документи, що посвідчують його особу та надають право для перетину державного кордону України. Також у відповідача відсутні документи, які дають право законно перебувати на території України. Із заявою про набуття статусу біженця до відповідних державних органів відповідач також не звертався.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 26.04.2019року; копією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.04.2019 р.; копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 02.05.2019року; копією рішення про примусове повернення відповідача за межі України від 29.04.2019року та іншими матеріалами справи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно із ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно ч.13 ст.289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Суд зазначає, що представлені позивачем докази та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, останній міг у встановленому порядку іммігрувати в Європейську країну, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, знаючи про можливість легального вїзду до Європейський країн, відповідач намагався незаконно перетнути державний кордон, у звязку із чим порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

Разом із тим, судом встановлено, що позивачем на даний час особа відповідача, який вчинив порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не ідентифікована, у звязку із відсутністю в останнього документа, що посвідчує його особу та дає право на виїзд з України.

При цьому, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не з'ясованим, а тому позовні вимоги в частині примусового видворення відповідача є передчасними і в задоволенні таких необхідно відмовити.

В той же час, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема про те, що відповідач потрапив на територію України незаконно, намагався незаконно перетнути державний кордон з України до ОСОБА_5 поза пунктом пропуску, порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, враховуючи відсутність у відповідача документів, необхідних для ідентифікації його особи, також беручи до уваги відсутність у відповідача законних підстав для перебування на території України, постійного місця проживання та законного джерела існування на території України, власного житла чи дозволу на працевлаштування, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для затримання відповідача з поміщенням такого до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації, а тому позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, аналіз наведених норм з точки зору послідовності їх викладення, внутрішнього взаємозв'язку та наслідків застосування дає обґрунтовані правові підстави для задоволення даного позову частково.

Керуючись ст.ст.12, 257, 241, 244, 246, 288, 289 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Затримати громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_3 (MOHAMMAD BODRUL ALOM), 11.11.2000року народження, з метою забезпечення його ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців з моменту затримання, починаючи з 26.04.2019року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Мостиський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили: «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Повний текст судового рішення складено 02.05.2019року.