Справа № 620/793/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/793/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Тихоненко О.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з позовом до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - Чернігівське ОУПФУ, відповідач) про визнання неправомірними дій відповідача щодо не включення до стажу роботи для призначення пенсії за віком позивачу період роботи з 13.08.1979 по 22.12.1982 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2», перебування у відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.12.1982 по 29.12.1987 та зобов'язання відповідача зарахувати та включити до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, стаж роботи з 13.08.1979 по 22.12.1982 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2», перебування у відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.12.1982 по 29.12.1987 та призначити пенсію за віком з 19.10.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно відмовлено останньому в призначенні пенсії за віком, оскільки ОСОБА_1 має достатній стаж для призначення пенсії за віком та у відповідності до вимог чинного законодавства надав необхідні документи для підтвердження періоду роботи в БМУ «Промбуд-2» та перебуванні у відрядженні в Монгольській Народній Республіці.

02.04.2019 ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Заявами по суті є позов та відзив на позов.

Представником відповідача, в межах встановленого судом строку, 12.04.2019 подано відзив, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначає, що права на пенсію за віком ОСОБА_1 не має, оскільки відсутній необхідний страховий стаж не менше 25 років, як наслідок відповідач при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії за віком діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до записів трудової книжки позивача від 20.04.1977 останнього 13.08.1979 прийнято на роботу теслею по 3 розряду (наказ 138 від 13.08.1979) (запис № 3). Також, як вбачається з запису в трудовій книжці в період з 23.12.1982 по 29.02.1988 позивач перебував у відрядженні в Монгольській Народній Республіці (запис № 5) (а.с.12-15).

Згідно довідки головного виробничого управління з будівництва об'єктів за кордоном від 15.01.2088 № ГЗС-18 позивач перебував у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці в період з 23.12.1982 по 29.12.1987, надано відпустку з 30.12.1987 на 60 робочих днів (а.с.16).

Як вбачається з національного паспорту серії НОМЕР_2, станом на день звернення ОСОБА_1 до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії за віком (19.10.2018), позивачу виповнилось повних 60 років (ІНФОРМАЦІЯ_1) (а.с.8-10).

Листом від 28.01.2019 за № 2581/06 відповідач повідомив, що Чернігівським ОУПФУ прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу (не менше 25 років). Відповідач вказує, що до загального страхового стажу не враховано період роботи з 13.08.1979 по 22.12.1982 в БМУ «Промбуд-2», оскільки в трудовій книжці відсутнє звільнення з роботи, в зв'язку з відрядженням в Монгольську Народну Республіку, підпис керівника та печатка організації. Також не підтверджено трудовий стаж в період з 23.12.1982 по 29.12.1987 (а.с.17).

В додаток до вищезазначеного листа відповідачем 14.02.2019 направлено на адресу позивача лист № 4647/06, в якому зазначено, що у відповідності до вимог законодавства у разі відсутності, починаючи з 01.01.2018 необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу (не менше 25 років), на дату досягнення відповідного віку (а.с.18).

Вважаючи дії Чернігівського ОУПФУ неправомірними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг, врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058 встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону №1058 встановлено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

В свою чергу, відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема, будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в'язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно статті 62 Закону №1788 та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2 Розділу 2 «Заповнення трудових книжок» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 передбачено, що до трудової книжки вносяться, в тому числі, відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження

Згідно із пунктом 2.27 Порядку запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Одночасно, відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно вимог частини першої статті 45 №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

В свою чергу, пунктом 1 частини першої вказаної статті Закону №1058 передбачено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи наведене та те, що наданими у справі доказами підтверджено період роботи позивача у БМУ «Промбуд-2» з 13.08.1979 по 22.12.1982 та перебування у закордонному відрядженні в Монгольській Народній Республіці в період з 23.12.1982 по 29.12.1987, суд вважає, що останній має бути зарахований до загального трудового стажу роботи позивача. Таким чином, позивач має достатній, понад 25 років страховий стаж роботи, що є підставою для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до положень Закону №1058.

Відповідно до запису в національному паспорті ОСОБА_2, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто станом на день звернення до Чернігівського ОУПФУ із заявою про призначення пенсії йому виповнилось повних 60 років. При цьому, вказана заява подана відповідачу в межах строку, встановленого частиною першою статті 45 Закону №1058 (19.10.2018), тому пенсія ОСОБА_1 повинна бути призначена із врахуванням вказаних обставин з 17.09.2018.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України щодо не включення до стажу роботи для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 період роботи з 13.08.1979 по 22.12.1982 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2», перебування у відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.12.1982 по 29.12.1987.

Зобов'язати Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати та включити до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком, стаж роботи з 13.08.1979 по 22.12.1982 в будівельно-монтажному управлінні «Промбуд-2», перебування у відрядженні в Монгольській Народній Республіці з 23.12.1982 по 29.12.1987 та призначити пенсію за віком з 17.09.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

Відповідач: Чернігівське об'єднане управління Пенсійного фонду України (прос. Миру, 44, м. Чернігів, 14005, ).

Повне судове рішення складено 02.05.2019.

Суддя О.М. Тихоненко