Справа № 816/1948/18
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 р.Справа № 816/1948/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Тацій Л.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2018, суддя Удовіченко С.О., м. Полтава, повний текст складено 08.10.2018 по справі № 816/1948/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України, Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФОП ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби у Полтавській області щодо відмови у прийнятті та реєстрації документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, що мають форму квитанцій;

- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби у Полтавській області , яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову ФО-П ОСОБА_1 у прийнятті та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних документів на підтвердження реальності здійснення операції, які мають форму квитанцій:

1) квитанцію №2 від 30 березня 2018 року про відмову в прийнятті "Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена" від 30 березня 2018 року №1 (Реєстраційний номер документу ) для реєстрації податкової накладної №17 від 14 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

2) квитанцію №2 від 30 березня 2018 року про відмову в прийнятті "Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена" від 30 березня 2018 року №5 (Реєстраційний номер документу ) для реєстрації податкової накладної №18 від 14 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

3) квитанцію №2 від 30 березня 2018 року про відмову в прийнятті "Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена" від 30 березня 2018 року №2 (Реєстраційний номер документу ) для реєстрації податкової накладної №19 від 14 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

4) квитанцію №2 від 30 березня 2018 року про відмову в прийнятті "Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена" від 30 березня 2018 року №3 (Реєстраційний номер документу ) для реєстрації податкової накладної №20 від 18 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

5) квитанцію №2 від 30 березня 2018 року про відмову в прийнятті "Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена" від 30 березня 2018 року №4 (Реєстраційний номер документу ) для реєстрації податкової накладної №22 від 18 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

6) квитанцію №2 від 02 квітня 2018 року про відмову в прийнятті "Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинена" від 30 березня 2018 року №6 (Реєстраційний номер документу ) для реєстрації податкової накладної №29 від 19 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу у Полтавській області () прийняти документи на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних №17 від 14 вересня 2017 року, №18 від 14 вересня 2017 року, №19 від 14 вересня 2017 року, №20 від 18 вересня 2017 року, №22 від 18 вересня 2017 року, №29 від 19 вересня 2017 року, реєстрацію яких зупинено, поданих ФО-П ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) 30 березня 2018 року реєстраційні номери документів: - для реєстрації ПН №17 від 14 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, - для реєстрації ПН №18 від 14 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, - для реєстрації ПН №19 від 14 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, - для реєстрації ПН №20 від 18 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, - для реєстрації ПН №22 від 18 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, - для реєстрації ПН №29 від 19 вересня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року замінено у справі №816/1948/18 первісного відповідача - Головне управління ДФС у Полтавській області на належного - Гадяцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області (Зіньківське відділення).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2018 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Державну фіскальну службу України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 позов залишено без задоволення.

Позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначив, що предметом розгляду у даній справі є дії відповідача під час здійснення реєстрації, а саме відмови у здійсненні такої реєстрації, податкових накладних позивача у Єдиному реєстрації податкових накладних, та перевірка судом їх відповідності вимогам закону під час реалізації відповідачем владних повноважень власної компетенції. Посилаючись на статтю 201 Податкового кодексу України та Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року, вказував на правомірність своїх дій при поданні документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних. Також позивач наполягав на тому, що документи на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних подані ним 30.03.2018, у їх реєстрації відмовлено з підстав анулювання свідоцтва платника ПДВ ФОП ОСОБА_1, але станом на 30.03.2018 рішення про анулювання свідоцтва податковим органом прийнято не було, таке рішення прийнято лише 31.03.2018.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого проти задоволення апеляційної скарги заперечує в повному обсязі, зазначив, що в силу приписів ст. 184 ПК України датою анулювання свідоцтва платника ПДВ є дата подання ним відповідної заяви, тобто 27.03.2018, а отже станом на дату реєстрації 30.03.2018 документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних, позивач не був зареєстрований як платник ПДВ.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у скарзі, просив її задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 26 серпня 2009 року зареєстрований, як фізична особа-підприємець (т.1 а.с. 222).

Згідно Довідки про взяття на облік платника податків №031 від 04 грудня 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 узятий на облік до Гадяцької ОДПІ з 26 серпня 2009 року за №5713 (т.1 а.с. 224).

08 квітня 2016 року між Гадяцькою ОДПІ та ОСОБА_1 підписано договір №080420161 про визнання електронних документів (т.1 а.с. 27-29).

Предметом вказаного договору є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу. Договір надає платнику податків можливість, а не зобов'язує його подавати до органів ДФС податкові документи у електронному вигляді, якщо інше не передбачено законом.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 оформлено податкові накладні по господарським операціям із ТОВ "Лекка", а саме: 14 вересня 2017 року №17, 14 вересня 2017 року №18, 14 вересня 2017 року №19, 18 вересня 2017 року №20, 18 вересня 2017 року №22, 19 вересня 2017 року №29 (т.1 а.с. 78, 81, 83, 85, 88, т.2 а.с. 30).

Відповідно до Квитанцій про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних документ доставлено до ДФС України, документи прийнято. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1103.. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК (т.1 а.с. 80, 82, 84, 87, 90, т.2 а.с. 31).

У зв'язку з блокуванням вищевказаних податкових накладних, ОСОБА_1 направлено контролюючому органу засобами електронного зв'язку Повідомлення від 30 березня 2018 року №№1-6 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено (т.1 а.с. 95, 97, 99, 101, 103, 105).

Згідно Квитанцій №1 документи доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 30 березня 2018 року, при цьому, відповідно до Квитанцій №2, документи доставлено до районного рівня - Гадяцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області (Зіньківське відділення) 30 березня 2018 року. Документ не прийнято. Згідно даних Реєстру платників ПДВ, платник не є платником ПДВ 30 березня 2018 року (т.1 а.с. 96, 98, 100, 102, 104, 106).

Позивач вважаючи, що такими діями порушено його права, звернувся до суду із вимогами скасувати рішення комісії ДФС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, які мають форму квитанцій №2 та зобов'язати Державну фіскальну службу у Полтавській області прийняти документи.

06 серпня 2018 року до суду надійшло клопотання ФОП ОСОБА_1 про заміну відповідача (т.2 а.с. 73). У вказаній заяві позивач зазначив, що відповідно до Квитанцій №2, які він оскаржує, «Документ доставлено до районного рівня 1611 Гадяцька ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Зіньківське відділення). Документ не прийнято». Таким чином, на переконання позивача, не ДФС України є належним відповідачем по справі, а Гадяцька ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області (Зіньківське відділення).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2018 року замінено у справі №816/1948/18 первісного відповідача - Головне управління ДФС у Полтавській області на належного - Гадяцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Полтавській області (Зіньківське відділення).

Таким чином, ГУ ДФС у Полтавській області не є відповідачем по справі, а позовні вимоги заявлені, з урахуванням заяви про заміну відповідача, саме до Гадяцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (Зіньківське відділення).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем ухвала суду першої інстанції про заміну відповідача не оскаржувалась, доводів та мотивів з приводу цього апеляційна скарга також не містить.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що реєстрація позивача як платника ПДВ скасована станом на 27.03.2018, а отже 30.03.2018 ФОП ОСОБА_1 не мав права подавати пояснення та документи в електронному виді.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, але не погоджується з наведеними мотивами суду першої інстанції, виходячи з такого.

Питання реєстрації (анулювання реєстрації), а також права та обов'язки платників податку на додану вартість визначаються Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - ПКУ).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПКУ).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз. 2 п. 201.8 ст. 201 ПКУ).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201. 16 ст. 201 ПКУ).

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно інформації, зазначеної у Квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 14 вересня 2017 року №17, 14 вересня 2017 року №18, 14 вересня 2017 року №19, 18 вересня 2017 року №20, 18 вересня 2017 року №22, 19 вересня 2017 року №29, зупинено через те, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1103.. та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України (в редакції чинній на момент зупинення спірних податкових накладних), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Позивачем 30 березня 2018 року подані повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Відповідно до пункту 57-1 Підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України (в редакції чинній момент надіслання повідомлень позивачем) податкові накладні / розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200 1.3 та 200 1.9 статті 200 1 та пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу не пізніше 2 січня 2018 року, крім:

- податкових накладних / розрахунків коригування, щодо яких станом на 1 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу;

- податкових накладних / розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, по яких станом на 1 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Судом також встановлено, що на момент надіслання повідомлень позивачем для розблокування спірних податкових накладних набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 2 постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 117 установлено, що платники податку на додану вартість, у яких до 1 грудня 2017 року зупинено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, що діяв до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 року №2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", та які станом на 1 грудня 2017 року не подали пояснень і копій документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній / розрахунку коригування, подати пояснення і копії документів до таких податкових накладних / розрахунків коригування на розгляд комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, порядок роботи яких затверджується цією постановою.

Отже право на подання пояснень та копій документів, які не подані до 01.12.2017 до податкових накладних, реєстрацію яких зупинено до набрання чинності Законом України від 7 грудня 2017 р. N 2245-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", мають платники податку на додану вартість.

Єдиною підставою для відмови у прийняття документів, поданих позивачем 30.03.2018 слугувало те, що, за висновками контролюючого органу, свідоцтво платника ПДВ позивача скасовано 27.03.2018, у зв'язку з чим 30.03.2018 він позбавлений права подавати повідомлення з документами.

Судом встановлено, що 27 березня 2018 року ОСОБА_1 подано до Гадяцької ОДПІ ГУ ДФС (Зіньківське відділення) заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, посилаючись на підпункт "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Податкового кодексу України (т.2 а.с. 223-224).

Відповідно до пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Згідно квитанції №1 заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ доставлено до центрального рівня ДПС України 27.03.2018, а згідно квитанції №2 датою анулювання реєстрації податковим органом визначено 31.03.2018 (т. 2 а.с. 225).

Таким чином, датою анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ є 31.03.2018, а отже, підстав для відмови в прийнятті, поданих ним на реєстрацію документів 30.03.2018, не існувало.

Доводи відповідача про те, що за приписами пункту 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації здійснюється на дату: подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації. При цьому датою анулювання реєстрації платника податку визначається дата, що настала раніше, а отже, за висновками податкового органу, датою анулювання є саме дата подання заяви- 27.03.2018, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з такого.

Виходячи з положень пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації платника податку проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Таким чином, виходячи з даних, зазначених податковим органом у квитанції № 2 про дату анулювання реєстрації платника ПДВ - 31.03.2018, колегія суддів приходить до висновку про те, що станом на 30.03.2018 відповідачем у порядку, передбаченому пунктом 184.1 статті 184 ПК України, рішення про анулювання не реалізовано шляхом виключення з реєстру платників податку позивача. Даних про те, що станом на 30.03.2018 позивач був повідомлений про прийняте рішення матеріали справи також не містять.

При цьому, виходячи з приписів пункту 184.4 статті 184 Податкового кодексу України у разі відсутності законних підстав для анулювання реєстрації контролюючий орган протягом 10 календарних днів після надходження заяви платника податку про анулювання реєстрації подає такому платникові податку вмотивовану письмову відмову в анулюванні реєстрації з поясненнями із зазначеного питання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що подання заяви платником податку, не є безумовною підставою прийняття рішення про анулювання, оскільки у прийнятті такого рішення може бути відмовлено.

Враховуючи викладене, за відсутності станом на 30.03.2018 рішення про анулювання та за відсутності факту виключення з реєстру платників податку позивача, у податкового органу були відсутні підстави для відмови у прийнятті пояснень та документів, поданих позивачем.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті та реєстрації документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податкових накладних, реєстрацію яких зупинено та скасування рішень у формі квитанцій №2 квитанцій, а також про зобов'язання зареєструвати документи, заявлені позивачем до Гадяцької ОДПІ.

Відповідно до пункту 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Згідно пункту 14, 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку 117 встановлено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про те, що письмові пояснення та копії відповідних документів в електронній формі подаються саме до Державної фіскальної служби України, повноваження щодо здійснення їх реєстрації також належать ДФС України.

Водночас, відповідно до заяви позивача про заміну відповідача по справі, ним заявлені позовні вимоги саме до Гадяцької ОДПІ.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з приписів ч. 2, 3 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог щодо способу захисту порушеного права, але не може втручатись у право позивача розпоряджатись вимогами щодо того, чиї дії та рішення ним оскаржуються.

Судом встановлено, що оскаржувані позивачем у даній справі дії стосуються саме Гадяцької ОДПІ, але цим органом права позивача не порушені та Гадяцька ОДПІ не має повноважень на відновлення прав позивача шляхом реєстрації документів.

Таким чином, судом за результатами розгляду справи встановлено, що висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є правомірними, однак мотиви, які застосовані судом першої інстанції для відмови у задоволенні позову, а саме встановлення дати анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ за датою подання ним заяви (27.03.2018), колегія суддів визнає помилковими.

Водночас, позивач також просив скасувати рішення про відмову ФО-П ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_7) у прийнятті та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних документів на підтвердження реальності здійснення операції, які мають форму квитанцій.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов'язки її членів визначає Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року №117.

Відповідно до пункту 2 вищевказаного Порядку комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого №117).

Згідно пункту 22 Порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.

Виходячи з наведеного, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмова у такій реєстрації оформлюються виключно у вигляді рішення, форма якого затверджено на законодавчому рівні.

Відповідно до пункту 2 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Міністерством фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, під першою квитанцією розуміється електронне повідомлення, що формується у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу за результатами автоматизованої перевірки електронного документа та засвідчує факт і час отримання такого електронного документа в момент такого отримання.

Друга квитанція - це електронне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами ідентифікації, обробки електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за своєю суттю оскаржувані Квитанції № 2 не є рішеннями в розумінні Порядку №117, а тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення, але з інших підстав та мотивів.

Пунктом 4 ч .1 статті 317 КАС України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини 2 статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, але помилково застосовані норми матеріального права, а саме ст. 184 Податкового кодексу України в частині наслідків подачі заяви та дати анулювання реєстрації платника ПДВ, що тягне за собою наслідки у вигляді права на подання документів в електронному виді, а тому судове рішення в цій частині підлягає зміні з підстав та мотивів відмови у задоволенні позову, залишивши в іншій частині рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 289, 310, 315, 321, 323, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 816/1948/18- - змінити з підстав та мотивів відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 по справі № 816/1948/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Тацій
Судді З.Г. Подобайло А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 26.04.2019 року