Справа № 442/2357/19
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2357/19
Провадження №2-а/442/65/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Крамар О.В.,

за участю секретаря - Лютик Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тараса Миколайовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати дії інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тараса Миколайовича незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЛВ № 11424 від 14.03.2019 року про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а провадження про адміністративне правопорушення - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 14.03.2019 року відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме, що він здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 8.4в і 33.3.34 та 15,10 « ПДР України».

Позивач із постановою інспектора з паркування не згоден, оскільки він, керуючи своїм транспортним засобом, рухався по вул. Проспект Шевченка до вул. Саксаганського та жодного дорожнього знаку, який би забороняв зупинку автомобіля за адресою вул. Саксаганського, 13, не було; за вказаною адресою знаходиться заїзний карман для паркування, де позивач зупинив свій транспортний засіб, який жодним чином не перешкоджав дорожньому руху. Дані обставини позивач підтверджує фотознімками із офіційного сайту Управління безпеки міста Львівської міської ради, які додає до позовної заяви. Докази наявності в його діях складу адміністративного правопорушення йому не надані.

Позивач в судове засідання не з»явився, від нього поступило клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідач - інспектор з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарас Миколайович у судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Управлінням безпеки міста Львівської міської ради до суду подано відзив на позовну заяву про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, який підписано ОСОБА_3 на підставі довіреності.

Даний відзив суд не бере до уваги з наступних причин.

Згідно ч. 1 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 КАС України Відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 4 ст. 47 КАС України передбачає, що відповідач має право подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем по даній справі є інспектор з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарас Миколайович, оскільки він є посадовою особою, яка уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 подано позов до посадової особи Федорича Т.М., а не до виконавчого органу Львівської міської ради - Управління безпеки міста Львівської міської ради.

П. 5 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

А згідно ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Оскільки, відзив по справі подано юридичною особою - Управлінням безпеки міста Львівської міської ради, яка не є органом чи посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення та не є стороною провадження, а не відповідачем по справі - інспектором з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарасом Миколайовичем, суд дійшов висновку не брати до уваги даний відзив.

14.03.2019 року інспектором з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарасом Миколайовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, серії ЛВ № 11424 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в якій зазначено, що 14.03.2019 о 14:00 годині ОСОБА_1, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 8.4в і 33.3.34 та 15,10 « ПДР України», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв'язку із чим накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за N 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частиною ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності своїх дій щодо відсутності складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надав до суду фотознімки із офіційного сайту Управління безпеки міста Львівської міської ради, які було переглянуто у судовому засіданні.

За результатами перегляду фотознімків, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, не було зафіксовано.

Згідно положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 10, 13, 14, 72, 241-246, 257, 262-263, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову, серії ЛВ № 11424 від 14.03.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення в розмірі 510 грн., передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення рішення у повному обсязі чи його прийняття у письмовому провадженні - в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Відповідач - інспектор з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Федорич Тарас Миколайович, АДРЕСА_2.

Суддя О. В. Крамар