Справа № 120/4646/18-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 120/4646/18-а

25 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П.

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Скоцької А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною за зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою судді Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки остання подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, та надано апелянту строк на усунення недоліків, а саме: визнано неповажними, наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі № 120/4646/18-а; запропоновано подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та вказати інші підстави для його поновлення.

На виконання вищезазначеної ухвали, ОСОБА_1 надіслав клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, мотивоване тим, що ним копію рішення отримано 13 лютого 2019 року, що підтверджується копією конверта та роздруківкою з сайта Укрпошти. Також позивачем було зазначено що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ним особисто підпис не ставився, а вказаний підпис було поставлено листоношою, яка розносила вказане повідомлення.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи які наведені у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги та просив суд задовольнити його.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення заявленого клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши матеріали справи та доводи вказаного клопотання позивача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як встановлено судом, розгляд даної справи здійснено Вінницьким окружним адміністративним судом за правилами спрощеного позовного провадження за участю сторін у справі.

З матеріалів справи вбачається апеляційну скаргу подано 15 березня 2019 року, копію рішення, отримано скаржником 11 лютого 2019 року, що вбачається з поштового повідомлення про вручення даного рішення (а.с.53). Таким чином, 30-денний строк пропущено, при цьому питання щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження скаржником ставиться, однак причини пропуску строку скаржником не наведені.

В даному випадку, суд критично оцінює доводи апелянта та враховує, що для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об'єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Суд в розрізі розгляду питання про поновлення процесуальних строків, звертає увагу на те, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що наведені неї обставини дійсно перешкоджали їй вчасно скористатись наданим їй правом звернення до суду апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 "Справа "Пономарьов проти України", наголошено на тому, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципи res judicata - принцип остаточності рішення суду і зазначено, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо у справах, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

На разі, позивач жодних доказів в підтвердження поважності причин пропуску ним строку встановленого для подання апеляційної скарги у межах даної справи суду не надано. Посилання апелянта в клопотанні, що ним копію рішення отримано 13 лютого 2019 року, що підтверджується копією конверта та роздруківкою з сайта Укрпошти судом до уваги не береться, оскільки в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення даного рішення позивача, а саме 11 лютого 2019 року (а.с.53). Також посилання позивача на те, що у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення ним особисто підпис не ставився, а вказаний підпис було поставлено листоношою, яка розносила вказане повідомлення, являється безпідставним та необґрунтованим, оскільки вказане належними та допустимими доказами не підтверджено а тільки зі слів позивача.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та рішення у справі «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосудця в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 39 рішення у справі "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановления нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії". Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів не вбачає наявності поважних причин пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі № 120/4646/18-а, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

За правилами п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.3 ст.299 КАС України).

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у даній справі.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.