Справа № 643/13043/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 травня 2019 р.Справа № 643/13043/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів : Григорова А.М., Ральченка І.М., Подобайло З.Г. у справі 643/13043/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії. Просив визнати дії Головного Управління Пенсійного фонду м. Харкова по не розгляду заяв про перерахунок пенсії, не нарахуванню та невиплати пенсії в повному обсязі незаконними. Забов'язати Управління Пенсійного фонду м. Харкова нарахувати та виплачувати пенсію відповідно до законодавства України у розмірі 6575,3 грн. Зобов'язати виплатити незаконно не сплаченої допомоги на непрацездатних дітей віком до 18 років починаючи з 09.10.2017 року , з часу набуття права на цю доплату у сумі 29624,8 грн. Зобов'язати виплатити моральну шкоду у сумі 20000 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суд від 06.12.2018р. позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, якій обчислено з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018 р., здійснивши виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р., з урахуванням проведених платежів, однією сумою. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019р. апеляційну скаргу задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2018 року по справі № 643/13043/18 скасовано в частині задоволення позову щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, якій обчислено з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 р. з 01.01.2018 р., здійснивши виплату ОСОБА_1 суму недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 р., з урахуванням проведених платежів, однією сумою. В цій частині прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

16.04.2019р. після проголошення скороченого рішення позивачем подано клопотання про відвід колегії суддів.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У зв'язку з тим, що заява про відвід колегії суддів подано після закінчення розгляду справи по суті подане клопотання про відвід колегії суддів розгляду не підлягало.

02.05.2019р. до Другого апеляційного адміністративного суду від позивача ОСОБА_1 по справі надійшли зауваження до протоколу судового засідання по справі № 643/13043/18 від 16.04.2019р.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням ст. 321 КАС України, у суду виникла необхідність в прийнятті процесуального рішення в межах розгляду даної справи.

З урахуванням зазначеного, наявність в матеріалах справи клопотання позивача про відвід колегії суддів, у суду апеляційної інстанції виникли підстави для його вирішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ст. 40 КАС України не передбачає обов'язку вирішення питання про відвід у відкритому судовому засіданні з викликом сторін по справі.

В обґрунтування клопотання про відвід колегії суддів, позивач посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права щодо відкриття апеляційного провадження, надіслання доказів по справі позивачу, надіслання кореспонденції та інше, з якими позивач пов'язує неможливість розгляду апеляційної скарги. Всі ці викладені обставини, на думку позивача по справі, піддають сумніву неупередженість складу колегії суддів, а особливо судді доповідача Григорова A.M., який готував справу до слухання. На підставі викладеного просить задовольнити клопотання. Справу передати іншій колегії, яка повинна розглянути питання залишення скарги без руху.

Колегія суддів, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, дійшла висновку, що клопотання про відвід суддів задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи:

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 3 1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими».

Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в ч. 2 ст. 126 Конституції, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз'яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб'єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Фактично підставами для відводу є незгода відповідача з процесуальними діями та рішеннями колегії суддів, яка винесла ухвалу про відкриття апеляційного провадження по справі, що на переконання колегії суддів не свідчить про наявність обґрунтованих підстав, передбачених законом, для задоволення поданого клопотання про відвід.

Прийняття колегією суддів ухвалу про відкриття апеляційного провадження, не може свідчити про упередженість судді, оскільки дії суду при вирішенні процесуальних питань, які виникають в ході розгляду справи та характер прийнятих процесуальних рішень (в тому числі в інших справах) не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів у безсторонності суддів та не можуть бути підставою для їх відводу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, що прямо визначено ч.4 ст.36 КАС України.

Якщо позивач вважає, що в ході розгляду справи № 643/13043/18 були порушені норми матеріального та процесуального права, він не позбавлений права викласти дані обставини в касаційній скарзі на судове рішення.

В даному випадку ст. 37 КАС України не забороняє участь суддів у розгляді даної справи.

Крім того, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів клопотання про відвід складу суду не наведено і по справі відсутні.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій передбачених КАС України під час апеляційного розгляду є здійснення судом правосуддя і не є підставою що свідчить про упередженість суддів.

Суд зазначає, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді.

Обмеження участі суддів у розгляді справи передбачених ч. 2 ст. 37 КАС України з матеріалів справи не вбачається.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Отже, наведені позивачем у клопотанні про відвід колегії суддів обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки заяви позивача містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, що не може бути підставою для відводу.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України, для відводу колегії суддів позивачем не зазначено.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п.8 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід до вирішення питання про відвід.

В даному випадку, враховуючи те, що п.8 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачено право, а не обов'язок суду зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід, те що дана справа по суті розглянута, колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до вирішення питання про відвід.

З урахуванням ст. 328 КАС України ухвала не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 29, 30, 31, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів : Григорова А.М., Ральченко І.М., Подобайло З.Г., визнати необґрунтованими.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та з урахуванням оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Григоров А.М.
Судді(підпис) (підпис) Ральченко І.М. Подобайло З.Г.