Справа № П/811/2469/17
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/2469/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року (суддя Сагун А.В., м. Кропивницький) у справі № П/811/2469/17

за позовом ОСОБА_1

до приватного нотаріуса Кондратюка Віктора Станіславовича,

третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, скасування запису, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом, у якому з урахуванням уточнень від 21.05.2018 р., просила:

- визнати протиправними (неправовірними) дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Кондратюка В.С. про державну реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження іпотекою, за реєстраційним номером № 6700357 від 09.12.2012 р., квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Кондратюка В.С. про державну реєстрацію в Державному реєстрі іпотек обтяження іпотекою, за реєстраційним номером № 6700357 dsl 09.12.2012 р., квартири, розташованої за адресою:

АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1;

- скасувати запис в Державному реєстрі іпотек про зміну умов обтяження іпотекою, за реєстраційним номером № 6700357 від 09.12.2012 р., квартири, розташованої за адресою:

АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 208-2015).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.10.2018 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вказане рішення мотивовано наявністю у відповідача як реєстратора повноважень на здійснення державної реєстрації змін обтяження нерухомого майна іпотекою, що, у свою чергу, не має наслідком обмеження прав власності іпотекодавця - ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 78-80).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржниця вказала на те, що реєстрація змін умов обтяження рухомого майна, що належить їй на праві власності, в порушення п. п. 27 п. 28 п. 59 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 р. № 703, була здійснена відповідачем без належним чином оформленого документального підтвердження відступлення права за іпотечним договором, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. Також, скаржниця зазначила, що відповідач не мав передбачених законодавством підстав здійснювати функції державного реєстратора щодо належного їй майна, оскільки він не вчиняв жодної з перелічених у ст. 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріальних дій з цим майном, зокрема, не посвідчував договір купівлі-продажу прав вимоги за іпотечним договором від 08.12.2011 р. Дії відповідача, на думку скаржниці, суперечать вимогам абз. 3 ч. 5 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та мають наслідком порушення її прав, як власника квартири, стосовно якої були проведені незаконні реєстраційні дії. З огляду на викладені обставини, скаржниця просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог (т. 2 а.с. 106-111).

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини.

Відповідач та третя особа, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду (т. 2 а.с. 123, 124), у судове засідання своїх представників не направили, з клопотанням про відкладення судового розгляду не зверталися.

За таких обставин, враховуючи норми ч. 2 ст. 313 КАС України, справу розглянуто без участі представника відповідача та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ПАТ "УкрСиббанк" 21.02.2008 р. укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (т. 1 а.с.13-19).

Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 22.02.2008 р. ОСОБА_1 укладено іпотечний договір з ПАТ "УкрСиббанк", який посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. та зареєстрований в реєстрі за №1833 (т. 1 а.с.20-26).

Відповідно п.п.1 вказаного іпотечного договору, на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.20-26).

08.12.2011 р. між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., згідно з умовами якого до ПАТ "Дельта Банк" перейшли права вимоги, зокрема за кредитним договором та забезпечувальними договорами (т. 1 а.с.193).

На підставі зазначеного 09.12.2012 р. відповідачем було прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено заміну іпотекодержателя з ПАТ "Укрсиббанк" на ПАТ "Дельта Банк" щодо переданої позивачем в іпотеку квартири №79 в корпусі №4 будинку №28 по вул. Волкова у місті Кропивницькому (Кіровограді) (т. 1 а.с.28-29).

При вирішенні даного спору колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції, чинній на момент вирішення спору судом першої інстанції) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 наведеної статті (в редакції, чинній на момент вирішення спору судом першої інстанції) передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 р. у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача законних та обґрунтованих підстав для вчинення дій щодо внесення до Єдиного реєстру іпотек запису про зміну умов обтяження іпотекою за реєстраційним № 6700357 від 09.12.2012 р., квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України (в редакції, чинній на момент вирішення спору судом першої інстанції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для виникнення спірних правовідносин є заперечення ОСОБА_1 того, що третя особа по справі є новим кредитором за кредитним договором № 0 від 21.02.2008 р., укладеним між нею та ПАТ "УкрСиббанк", та іпотекодержателем за іпотечним договором, який посвідчено 22.02.2008 р. нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. та зареєстрованим у реєстрі за № 1833, відповідно до договору купівлі-продажу права вимоги від 08.12.2011 р. Кредитором та іпотекодержателем за цими договорами, на думку позивача, є ПАТ "УкрСиббанк".

Також, слід зазначити, що позивач не вступав у правовідносини з відповідачем, а оскаржені дії відповідача були вчинені за зверненням іншої особи, отже, позивач не був суб'єктом, відносно якого відповідач здійснював владні управлінські функції або надавав адміністративні послуги.

Таким чином, спірні правовідносини у справі стосуються виконання умов цивільно-правових угод та розгляд такої справи спричинить наслідки для третіх осіб.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 319 КАС України, порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст. 19 КАС України, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись статтями 319, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2018 року у справі № П/811/2469/17 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 КАС України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 22.04.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов