Справа № 280/5059/18
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 квітня 2019 року Справа № 280/5059/18 :
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про стягнення з відповідача на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Колос судових витрат в адміністративній справі
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду знаходилася справа за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Колос» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Під час розгляду справи представник позивача надав суду клопотання про стягнення з відповідача судові витрати.
10.04.2019 року суд прийняв рішення про задоволення позову Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Колос» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
18.04.2019 від представника відповідача надійшли пояснення в яких зазначено, що позивач просить суду стягнути з відповідача витрати, які не є за своєю суттю витратами та не пов'язані з розглядом справи у суді. Насамперед послуги надані під час проведення перевірки тому, витрати, пов'язані з розглядом справи, можливо розглядати із підготовки адміністративного позову (п. 40 переліку витрат), п. 42 переліку витрат, а саме ознайомлення в ЄДР судових рішень з ухвалою про залишення позовної заяви без руху, підготовка клопотання про усунення недоліків взагалі не може розглядатись судом, оскільки це власні помилки позивача при підготовці та направленні позовної заяви, за які відповідач не повинен нести відповідальність. П.44 переліку ознайомлення адвоката з Рішенням ради бізнес-омбудсмена від 14.12.2018 та п. 45 переліку ознайомлення з ухвалою про відкриття провадження в справі також не можна віднести до судових витрат, теж саме стосується пп.50, 51. Щодо пп.52 та 53 переліку, помилки позивача, які були допущені під час підготовки адміністративного позову, оскільки позивач до початку судового розгляду був обізнаний про весь обсяг порушень зазначених в акті перевірки, тому відповідач не повинен нести за власні недоліки позивача відповідальність. Також у поясненнях зазначено і про те, що акти виконаних робіт, які додано представником позивача, не містять достатніх вагомих та чітких відомостей, які дають змогу встановлення переліку дій, що були здійснені особою, яка надає юридичні послуги, порядок виконання зазначеного переліку дій, визначення бажаного (запланованого) результату їх надання та його форму. Також, зазначено, що позивачем умисно завищені витрати, які просить суду стягнути з відповідача. Враховуючи все викладене, відповідач вважає що позивач зловживає своїми процесуальними правами та свідомо завищує судові витрати у зв'язку з чим дане клопотання не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Судом встановлено наступне.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року, задоволено адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Колос» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.06.2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 27.06.2018, року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 22.08.2018 року, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області. Стягнуто на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Колос () сплачену суму судового збору в розмірі 46614,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 46614,54 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 40320,45 грн., з урахуванням відомостей, що наведені у таблиці.

Згідно до частин 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч.4 ст.134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, суд вказав, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Отже, до правової допомоги належать: консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст. 242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі N 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі N 814/698/16.

Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги до матеріалів справи надано договір про надання правової допомоги від 01.01.2017 №56, додаткова угода до договору № 56 про надання правової допомоги від 01.07.2017 року, акти приймання передачі наданих послуг, платіжні доручення, видаткові касові ордери, заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки, запрошення до участі у розгляді заперечень, копії квитків та інше.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданої правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 35 від 01.02.2019 року Адвокатом Богановою О.І. надавались позивачу послуги винагорода за які було визначена в розмірі 40219,94 грн.

Згідно видаткового касового ордеру № 07 від 22.02.2019 проведена оплата правової допомоги у розмірі 10000,00 грн., видаткового касового ордеру № 08 від 23.02.2019 проведена оплата правової допомоги у розмірі 10000,00 грн. та платіжного доручення №81 від 07.03.2019 р. в сумі 5000 грн.

Таким чином, враховуючи вище викладене та те, що представником позивача надано належні та допустимі докази на підтвердження витрат, понесених у зв'язку з вчиненням окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також часу, витраченого на підготовку позовної заяви та інших процесуальних документів з урахуванням тривалості розгляду справи, є підставою для задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 40320,45 грн.

Суд не бере до уваги доводи податкового органу щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами та завищення судових витрат оскільки, вони спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, суд зазначає, рішенням суду від 10.04.2019 стягнуто на користь на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Колос () сплачену суму судового збору в розмірі 46614,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області ().

Згідно із частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги позивача задоволено, і судом вирішено питання щодо стягнення з відповідача судових витрат позивача у зв'язку з сплатою судового збору, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача в цій частині, а саме, стягнення з відповідача судових витрат у вигляду судового збору у сумі 46614,54 грн.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Клопотання представника Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма «Колос» про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути на користь Стягнути на користь Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Колос (72111, Запорізька область, Приморський район, с. Радолівка, пров. Південний, 7, ) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ) понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 40320,45 грн.

В задоволенні стягнення решти суми відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 25.04.2019.

Суддя А.В. Сіпака