Справа № 440/949/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/949/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", про визнання дій незаконними та неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", про визнання дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №57970861 незаконними та неправомірними, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57970861 від 28 грудня 2018 року, постановленої приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, зобов'язання приватного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. від 03.05.2018 №3098 у відповідності та з дотримання норм законодавства України.

Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю дій приватного виконавця та постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 №57970861, оскільки останній не мав жодних правових підстав для прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження №57970861 у виконавчому окрузі м. Києва. Зазначає, що боржник за виконавчим провадженням №57970861 не має нічого спільного з м.Київ, все життя зареєстрований та проживає у м. Полтава, нерухомості в м. Києві боржник також не має. Про це було завідомо відомо стягувачу та приватному виконавцю, а також безпосередньо зазначено у виконавчому написі нотаріуса. Відтак, відкриття провадження приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. суперечить приписам частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 19.03.2019 позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

05.04.2019 від позивача до суду надійшли документи, якими остання усунула недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 19.03.2019.

Ухвалою суду від 10.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/949/19, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16:00 год 18.04.2019, яке відкладалось судом на 16:00 06.05.2019.

16.04.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому остання просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Зазначає, що при відкритті виконавчого провадження №57970861 приватним виконавцем не було порушено приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до виконавця стягувачем подано заяву про примусове виконання виконавчого документу із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) у межах виконавчого округу м. Києва, а саме, карткового рахунку НОМЕР_3 в валюті гривні, відкритого боржником в ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. Приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах та у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України є майном. Відтак, у спірному випадку у виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з пред'явленням не за місцем виконання.

19.04.2019 від відповідача до суду надійшли матеріали виконавчого провадження (а.с. 80-127).

Представник позивача в судовому засіданні 06.05.2019 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відповідач та третя особа в судове засідання 06.05.2019 явку своїх представників не забезпечили, будучи належно повідомленими про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих відправлень суду.

Третя особа не скористалась правом на подання до суду письмових пояснень на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що на адресу приватного виконавця надійшла заява ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про примусове виконання рішення, у якій останній просить виконавця:

- відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за №3098 від 03.05.2018, про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_2 коштів у розмірі 41788,95 грн;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є ОСОБА_2, ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на його майно та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника;

- документи виконавчого провадження надсилати стягувачеві за адресою для листування або на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1.

В якості додатків до вказаної заяви стягувач зазначив квитанцію про сплату авансового внеску, оригінал виконавчого напису №3098 від 03.06.2018, належним чином завірену копію довіреності представника стягувача класу «Т» від 01.10.2018 (а.с. 71).

На підставі поданої заяви ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 ВП №57970861 (а.с. 101-102).

29.12.2018, тобто наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 ВП №57970861, листом від 28.12.2018 приватний виконавець направив вказану постанову на адресу боржника (а.с. 100, 81-89).

Разом з тим, конверт із постановою про відкриття виконавчого провадження повернувся на адресу виконавця без вручення боржнику.

05.03.2019 представник ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №57970861 (а.с. 124).

Відтак, в результаті ознайомлення представника ОСОБА_2 із матеріалами виконавчого провадження №57970861 останній 05.03.2019 стало відомо про винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 ВП №57970861 та отримано її копію.

Не погодившись з діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження та постановою від 28.12.2018, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент прийняття виконавцем спірної постанови, далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону.

При цьому, відповідно до пункту 10 частини 4 вказаної статті виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Частиною 1 статті 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Місце виконання рішення згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5, визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як пояснив представник позивача та підтверджується паспортними даними ОСОБА_2, станом на дату відкриття виконавчого провадження, остання мешкала за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, спірна постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 ВП №57970861 прийнята приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л.

У відзиві на позовну заяву в підтвердження правомірності прийняття вказаної постанови приватний виконавець наполягає на встановленні законодавством права виконавця відкривати виконавче провадження не лише за місцем проживання, перебування, роботи боржника, а й за місцезнаходженням майна такого боржника.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Згідно зі статтею 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

За приписами пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Пунктами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам).

На період підготовки та проведення фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу в Україні банки мають право до 30 листопада 2012 року відкривати поточні рахунки УЄФА.

Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Згідно з пунктами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України.

Зі змісту заяви ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» про примусове виконання рішення, направленої приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л., слідує, що стягувач просив приватного виконавця відкрити виконавче провадження саме за місцем знаходження майна боржника - грошових коштів на рахунку боржника.

За змістом листа АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 16.04.2019 вих.№1_01 у клієнта, яким є ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4, виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05.01.1998), іпн: НОМЕР_1, є рахунок НОМЕР_5 UAN від 09.11.2018 в валюті гривня, відкритий в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4 (а.с. 127).

Слід зазначити, що ні заява стягувача про відкриття виконавчого провадження, ні лист АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 16.04.2019 жодним чином не підтверджують фізичну наявність грошових коштів боржника на рахунку НОМЕР_5 UAN від 09.11.2018 в валюті гривня, відкритому в АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Поряд з цим, суд звертає увагу, що лист АТ «Перший Український Міжнародний Банк» від 16.04.2019 отримано приватним виконавцем після відкриття 28.12.2018 виконавчого провадження №57970861.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що наявність карткового рахунку в банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м. Києві, не ж тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріалами виконавчого провадження не підтверджується наявність на вказаному картковому рахунку грошових коштів, належних ОСОБА_2

Таким чином, за відсутності документальних доказів наявності на рахунку НОМЕР_3 UAN від 09.11.2018 в валюті гривня, відкритому в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», грошових коштів, належних ОСОБА_2, суд вважає необґрунтованим прийняття приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 ВП№57970861.

За викладених обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні ВП№57970861.

Разом з тим, зважаючи на те, що спірна постанова є правовим актом індивідуальної дії, який відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, визнається судом протиправними і скасовується, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог в частині вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. у виконавчому провадженні ВП№57970861, та визнати її протиправною і скасувати.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №57970861 незаконними та неправомірними, то суд доходить висновку, що вони не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки для позивача створює саме постанова про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018, як рішення суб'єкта владних повноважень.

Стосовно ж позовних вимог позивача в частині зобов'язання приватного виконавця відмовити у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Хара Н.С. від 03.05.2018 №3098 у відповідності та з дотримання норм законодавства України, то суд також не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки передбачені Законом повноваження щодо відмови у відкритті виконавчого провадження належать саме виконавцям (державним та приватним), а тому суд позбавлений права втручатися в дискреційні повноваження приватного виконавця, як суб'єкта владних повноважень.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ), про визнання дій незаконними та неправомірними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2018 року ВП№57970861.

В решті позову відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (АДРЕСА_2, рнокпп НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 256,13 грн (двісті п'ятдесят шість гривень тринадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава