Справа № 1540/3897/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3897/18

Категорія: 3.1 Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Час і місце ухвалення: 13:22 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту: 25.01.2019 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - ДПСП ОМР) про визнання протиправним та скасування рішення Управління соціального захисту населення (далі - УСЗН) в Суворовському районі ДПСП ОМР №31 від 03 лютого 2018 року про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб стосовно ОСОБА_3

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що з 1995 року постійно проживала в АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується реєстрацією місця проживання у паспорті. У березні 2014 року після проведення Російською Федерацією так званого референдуму та окупацією АР Крим, позивач була вимушена покинути своє постійне місце проживання в АР Крим та переїхати до своєї доньки у м. Одесу. До Одеси вона переїхала в березні 2014 року, де позивача, як внутрішньо переміщену особу, тимчасово поселили до Клінічного санаторію ім. Пирогова, який знаходиться за адресою, м. Одеса, вул. Лиманська, 170 (Курорт Куяльник). Також ОСОБА_3 стала на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (далі УПФ України в Суворовському районі м. Одеси).

Разом з тим, факт того, що позивач періодично писала звернення з м. Одеса, а також той факт, що позивач періодично приїжджала до своїх дочок та онуки у гості до м. Одеса, не спростовує того, що позивач на момент здійснення тимчасової окупації АР Крим у 2014 році постійно проживала у м. Євпаторія.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що до управління надійшов лист від Уповноваженого Президента з прав людей з інвалідністю щодо незадовільних умов проживання гр. ОСОБА_3, яка проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2. 17 січня 2018 року управлінням було направлено лист № 14-02-19/120 до TOB "КК "Жилфонд" щодо надання інформації про технічний стан вказаного будинку, його придатність для проживання, а також інформацію про власників квартири та з якого періоду в ній постійно проживає гр. ОСОБА_3 18 січня 2018 року ТОВ "КК "Жилфонд" надано акт обстеження житлових умов заявника, в якому зазначено, що ОСОБА_3 проживає з 1997 року за вищевказаною адресою.

22 січня 2018 року ТОВ "КК "Жилфонд" надано довідку № 27, в якій зазначено те, що за адресою АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу були зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18 вересня 1997 року та її сестра ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 31 січня 2000 року. Також, з ними проживає ОСОБА_3 без реєстрації з 1997 року постійно з моменту, коли була придбана квартира.

Для підтвердження або спростування даної інформації гр. ОСОБА_3 було запрошено до управління з підтверджуючими документами. У якості доказів гр. ОСОБА_3 надала копію своєї медичної картки Заозерної амбулаторії, м. Євпаторії, де востаннє відвідування заявницею лікарів зафіксовано у 2010 році. Інших доказів заявницею надано не було. Таким чином, гр. ОСОБА_3 не підтвердила факт проживання на території АР Крим на момент тимчасової окупації. Враховуючи викладене, 03 лютого 2018 року прийнято рішення № 31 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи гр. ОСОБА_3 від 21 жовтня 2014 року № НОМЕР_1. Таким чином, заявниця не мала права на виплату щомісячної адресної допомоги за період з 21 жовтня 2014 року по 12 грудня 2016 року на загальну суму 20 906,12 грн. Надана інформація є доказом того, що позивач надала недостовірну інформацію про фактичне місце свого проживання.

Що стосується тверджень позивача про те, що у наданих документах TOB "КК "Жилфонд" зазначені неправдиві відомості, що ОСОБА_3 не є тіткою, а мати ОСОБА_4, не спростовує факту постійного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_3 до ДПСП ОМР про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення УСЗН в Суворовському районі ДПСП ОМР від 03 лютого 2018 року №31 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

В апеляційній скарзі ДПСП ОМР ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що 22 січня 2018 року ТОВ "КК "Жилфонд" надано довідку №27 в якій зазначено те, що за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу були зареєстровані ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18 вересня 1997 року та її сестра ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 січня 2000 року. Також, з ними проживає ОСОБА_3 без реєстрації з 1997 року постійно з моменту, коли була придбана квартира. За таких обставин, позивач не мала права на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У відзиві ОСОБА_3 на апеляційну скаргу вказується, що в останній не вказано, які саме норми матеріального права порушені судом першої інстанції і у чому це виразилось. Формальна вказівка апелянтом у якості підстави - порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не є належним обґрунтуванням апеляційної скарги і є порушенням п.6 ч.2 ст. 296 КАС України. Апеляційна скарга взагалі не містить аналізу рішення суду, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПСП ОМР, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Відповідно до даних паспорта, серія НОМЕР_2, з 05 липня 2012 року місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5. (а.с. 14-17)

21 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси з заявою № 279 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.177), у якій зазначила, зокрема:

- місце реєстрації проживання: АДРЕСА_6;

- фактичне місце перебування: АДРЕСА_7 з 29 березня 2014 року;

- обставини, що спричинили переміщення: тимчасова окупація Автономної Республіки Крим.

УСЗН в Суворовському районі м. Одеси позивачу видано довідку від 21 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 21).

УСЗН в Суворовському районі ДПСП ОМР прийнято рішення від 03 лютого 2018 року № 31 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яким вирішено: скасувати дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 та внесено про це відомості до Єдиної інформаційної бази даних про ВПО з підстав, передбачених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо перемішених осіб" від 20 жовтня 2014 року, а саме: подання завідомо недостовірних відомостей. (а.с. 19)

Відповідно до змісту даного рішення, місце реєстрації позивача: АДРЕСА_4 АР Крим, місце тимчасового проживання: АДРЕСА_8

Листом від 13 березня 2018 року № 14-02-19/553 УСЗН в Суворовському районі м. Одеси ДПСП ОМР, із посиланням на Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року, позивача повідомлено: "21 жовтня 2014 року Вами до управління були надані документи для встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи. Також, Вам була призначена та виплачувалася щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Постанова №505), з 21 жовтня 2014 року по 12 грудня 2016 року у розмірі 884 грн.

Під час розгляду Ваших звернень до органів влади різних рівнів, управлінням встановлено, що Ви з 1997 року постійно проживаєте за адресою: АДРЕСА_9 та на початок подій на тимчасово окупованій території (АР Крим) не проживали, відповідно, права на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та призначення щомісячної адресної допомоги не мали.

Таким чином, Ваша довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21 жовтня 2014 року № НОМЕР_1 скасована на підставі ст. 12 Закону."

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення від 03 лютого 2018 року №31 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.1 ст. 1, ст.ст. 4, 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", п.71 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, п.10 Постанови Кабінету Міністрів України "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг" від 01 жовтня 2014 року № 505.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

1) подала заяву про відмову від довідки;

2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

3) повернулася до покинутого місця постійного проживання;

4) виїхала на постійне місце проживання за кордон;

5) подала завідомо недостовірні відомості.

За приписами п.71 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509), у разі наявності підстав, передбачених ст 12 Закону, МВС, Національна поліція, ДМС, СБУ, Адміністрація Держприкордонслужби, Мінфін подають уповноваженому органу відповідну інформацію для прийняття рішення щодо зняття з обліку внутрішньо переміщених осіб.

Рішення про скасування дії довідки відповідно до ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" приймається керівником уповноваженого органу за місцем проживання особи та надається їй протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення або надсилається на адресу місця проживання, зазначену в довідці.

Пунктом 10 Постанови № 505 встановлено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Згідно ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;… місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;… довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист…

Таким чином, адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у ч.1 ст. 1 Закону.

Тобто, підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Судова колегія не приймає довід апелянта про те, що ОСОБА_3 не мала права на отримання довідки, як внутрішньо переміщена особа, оскільки згідно наданої довідки ТОВ "КК "Жилфонд" №27 вбачається, що позивачка проживає без реєстрації з 1997 року за адресою АДРЕСА_3, зважаючи на наступне.

Відповідно копії паспорту наявного в матеріалів справи позивач зареєстрована з 1995 року за адресою: АДРЕСА_11 та з 05 липня 2012 місце проживання ОСОБА_3 зареєстровано за адресою АДРЕСА_10 (а.с. 16-17).

Таким чином, на момент виникнення обставин, зазначених у ч.1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" місцем проживання позивача зареєстровано за адресою АДРЕСА_10, а тому ОСОБА_3 має право на отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб.

Крім того, дослідивши матеріали справи, а саме надані апелянтом докази проживання позивачки з 1997 року за адресою АДРЕСА_3 (акту обслідування житлових умов заявника від 18 січня 2018 року, довідки № 27 від 22 січня 2018 року), судова колегія погоджуючись з судом першої інстанції, оскільки дані доводи апелянта містять невідповідності такі як:

- акт обслідування житлових умов позивача від 18 січня 2018 року вказує фактично на двох проживаючих на даній площі, тоді як переліком проживаючих зазначено вже троє осіб (позивача вписано ручкою);

- довідка від 22 січня 2018 року № 27 підписана начальником ЖЕКа - ОСОБА_6 та паспортистом ЖЕКа - ОСОБА_7, тоді як в акті обслідування від 18 січня 2018 року, підписаний тими ж особами, ОСОБА_6 зазначеним вже як майстром, а ОСОБА_7 - інспектором.

Крім того, судом першої інстанції було витребувано у ТОВ "УК "Жилфонд" Української державної будівельної корпорації "Укрбуд" копії: Інвентарних карток 15, 102 обліку основних засобів щодо жилого будинку за адресою: АДРЕСА_12 12 квартир; Довідки № 530 (виписки із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) від 20 грудня 2018 року, виданої ОСОБА_4; поквартирних карток Форми А та Б щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно витребуваних доказів, а саме довідки №530 (виписки із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) від 20 грудня 2018 року, - за адресою АДРЕСА_2 проживають та зареєстровані тільки двоє, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, дана довідка спростовує довід апелянта про те, що ОСОБА_3 з 1997 року проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_2.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук'янчук О.В.