Справа № 2340/3290/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3290/18 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Бєлової Л.В.,

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року (м. Черкаси, дата виготовлення повного тексту 10.12.2018) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «ВодГео» до Головного управління ДФС у Черкаській області, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Смілянська міська рада Черкаської області про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И Л А:

Комунальне підприємство «ВодГео» звернулось з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просило суд: визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення планової документальної виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 та складення за її результатами акту від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що складення відповідачем акта від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986 за результатами проведення планової документальної виїзної перевірки комунального підприємства «ВодГео» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 порушує права позивача та інтереси позивача, оскільки висновки викладені у акті не відповідають фактичним обставинам; всупереч вимог ст. 84 Податкового кодексу України при проведенні вказаної перевірки експертиза не проводилась, примірник акту від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986 на підпис директору, як законному представнику комунального підприємства «ВодГео» не надавався.

У відзиві на позовну заяву відповідачем вказано, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Відтак, підстави для визнання протиправними дій посадових осіб контролюючого органу щодо проведення планової документальної виїзної перевірки комунального підприємства «ВодГео» відсутні у силу того, що дія акту, складеного за результатами перевірки вже вичерпана фактом проведеної перевірки. Оцінка акту перевірки, у тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, а також самих висновків перевірки, надається уповноваженим законом органом або судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Крім того, просить скасувати ухвалу від 05.11.2018 про відмову у призначенні судово-економічної експертизи у даній справі.

Зокрема, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що Акт перевірки від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986 підписано уповноваженою особою, оскільки головний бухгалтер ОСОБА_3 не є особою, яка має право представляти КП «ВодГео» без довіреності.

У відповідності до частини п'ятої статті 65 Господарського кодексу України лише керівник має право представляти підприємство без довіреності у відносинах з третіми особами, тому головний бухгалтер ОСОБА_3 не мала представляти інтереси позивача під час проведення перевірки.

Також, судом першої інстанції безпідставно відмовлено у призначенні судово-економічної експертизи ухвалою від 05.11.2018, оскільки порушено принцип офіційного з'ясування обставин справи, так як без висновку експерта неможливо з'ясувати всі обставини справи.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області № 1274 від 03.08.2017 на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, ст.ст. 75, 77, 82 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання на ІІІ квартал 2017 року призначено проведення документальної планової виїзної перевірки комунального підприємства «ВодГео» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 (а.с. 9 Том I).

Повідомлення про призначення перевірки комунального підприємства «ВодГео» згідно з вказаним наказом від 04.08.2017 № 158/23-00-14-0105 та наказ було одержано посадовою особою позивача 09.08.2017, що підтверджується підписом відповідної особи у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 105 Том I).

На підставі вказаного вище наказу Головного управління ДФС у Черкаській області № 1274 від 03.08.2017 та направлень на перевірку, виданих Головним управлінням ДФС у Черкаській області від 28.08.2017 № 1303/23-00-14-0106, № 1304/23-00-14-0106, № 1309/23-00-13-0410 (а.с. 107-109 Том I) посадовими особами Головного управління ДФС у Черкаській області у період з 30.08.2017 по 26.09.2017 проведено документальну планову виїзну перевірку комунального підприємства «ВодГео». Строки проведення документальної планової виїзної перевірки комунального підприємства «ВодГео» наказом Головного управління ДФС у Черкаській області № 1464 від 11.09.2017 було продовжено на 10 робочих днів.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки комунального підприємства «ВодГео», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017» від 03.10.2017 № 389/23-00-14-0107/30794986 (а.с. 10-55 Том I).

Вважаючи протиправними дії щодо проведення планової документальної виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 та складення за її результатами акту від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки висновки акту перевірки та сам акт перевірки, не є рішенням органу владних повноважень, а відтак не породжує для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права, обов'язки та законні інтереси, що виключає можливість такого платника податків з урахуванням вимог Кодексу адміністративного судочинства України на їх оскарження у судовому порядку.

Крім того, дії по складанню акту перевірки також не є протиправними, оскільки акт являється письмовою формою результатів перевірки, що проводиться податком органом, складання якого є компетенцією органів фіскальної служби.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 62.1.3 пункту 6.2.1 статті 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

За правилами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 71.2 та 71.2 документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п'яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Пунктом 77.4. ст. 77 Податкового кодексу України встановлено, що про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручені під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство «ВодГео» на підставі інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємства, включено до плану-графіка проведення документальних перевірок на ІІІ квартал 2017 року, який сформовано відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків», затвердженого в.о. Голови Державної фіскальної служби України Проданом М.В. 27.06.2017 (а.с. 9, 98 Том I).

У подальшому, наказ Головного управління ДФС у Черкаській області про проведення перевірки № 1274 від 03.08.2017 та повідомлення про призначення перевірки комунального підприємства «ВодГео» згідно з вказаним наказом від 04.08.2017 № 158/23-00-14-0105 одержано посадовою особою позивача 09.08.2017, що підтверджується власноручним підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 827 (а.с. 105 Том I).

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, направлення на перевірку від 28.08.2018 № 1304/23-00-14-0106, № 1303/23-00-14-0106, від 30.08.2018 № 1309/23-00-13-0410, та службові посвідчення були пред'явлені 30.08.2017 перед початком проведення перевірки головному бухгалтеру комунального підприємства «ВодГео» ОСОБА_3, що підтверджується підписом вказаної особи на примірниках вказаних вище направлень (а.с. 107-109 Том I).

Крім того, вказаній особі вручена копія наказу від 03.08.2017 № 1274 про проведення планової перевірки КП «ВодГео», а за результатами проведеної перевірки з відома головного бухгалтера ОСОБА_3 та директора ОСОБА_5 складено Акт від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986.

Відтак, позивачем фактично було допущено працівників контролюючого органу до перевірки, про що вчинено відповідний запис від 30.08.2017 у журналі реєстрації перевірок Комунального підприємства «ВодГео» (а.с. 11 Том I).

З огляду на вищевикладене, дії посадових осіб контролюючого органу щодо проведення планової документальної виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 вчинені на підставі, у межах, та у спосіб, що визначені Податковим кодексом України.

При цьому, колегія суддів враховує, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення виїзної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді або застосувати інші заходи, передбачені статтею 81 Податкового кодексу України, шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до її проведення. Якщо ж допуск до виїзної податкової перевірки відбувся і наказ реалізований як прийнятий в межах закону і компетенції, в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на податкові органи, в різі прийняття ними відповідних актів індивідуальної дії.

У даному випадку, оскільки відповідачем фактично реалізовано його компетенцію на проведення планової виїзної перевірки та оформлення її результатів, а тому дії податкової інспекції щодо проведення такої перевірки не є такими, що порушують права позивача.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28.02.2019 (справа № 814/5/15).

Посилання апелянта на те, що головний бухгалтер підприємства не є законним представником підприємства, колегія суддів як і суд першої інстанції вважає помилковими, оскільки положеннями частини третьої ст. 65 Господарського кодексу України, керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Черкаській області щодо складення за результатами проведення перевірки Акту від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986, слід зазначити наступне.

У відповідності до п. 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акту або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акту (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акту (довідки) такий платник зобов'язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акту (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727 (далі - Порядок № 727) результати документальних перевірок оформлюються у формі акту або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) (п. 2 розділу II Порядку № 727).

З аналізу наведених норм вбачається, що довідка за результатами перевірки складається лише у тому разі, якщо під час проведення перевірки контролюючий орган встановить відсутність порушень податкового законодавства з боку платника податків.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язків характер.

Так, правові акти індивідуальної дії - це рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації.

Як зазначив Конституційний Суд України, за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію (пункт 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.06.1997 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення підпункту 2 пункту 3 розділу IV Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно правових актів органів Верховної Ради України (справа про акти органів Верховної Ради України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акту, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом лише при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 (справа №810/6689/14).

Правові наслідки для платника податків створює прийняття податкового повідомлення-рішення прийняте на підставі такого акту перевірки, адміністративне або судове оскарження якого дозволяє оцінити акт, як доказ доведеності складу податкового правопорушення (податкових правопорушень) платника податків.

Отже, викладені в акті висновки є відображенням дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб'єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов'язків для платника, відтак дії по складанню акту перевірки також не є протиправними, що свідчить про відсутність підстав для задоволення даних позовних вимог в частині визнання протиправними дій посадових осіб контролюючого органу щодо складення за результатами проведення перевірки акту від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986.

Щодо оскарження позивачем ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи у справі колегія суддів зазначає таке.

Частиною третьою статті 294 КАС України визначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2018 року позивачем подано до суду першої інстанції клопотання про призначення судово-економічної експертизи податкового обліку (а.с. 111-112 Том I).

Обґрунтовуючи необхідність призначення судово-економічної експертизи у цій справі позивач посилався на недостовірність висновків, зазначених у вказаному акті перевірки, тому просив призначити експертизу податкового обліку та на вирішення експерта поставити питання щодо відповідності чинному законодавству відображення в Акті перевірки висновків щодо донарахування до сплати позивачем податків та обов'язкових платежів.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018, суд першої інстанції виходив з того, що предметом розгляду даної справи є оскарження дій Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення планової документальної виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 та складення за її результатами акту від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986, тобто, обставини, які просить з'ясувати позивач згідно з вказаним клопотанням не стосуються предмета доказування.

Відтак, враховуючи підстави та предмет спору, підстави для задоволення клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи у справі № 2340/3290/18 відсутні.

У відповідності до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза визначена як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Необхідність призначення експертизи у судочинстві визначена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів і обставин, які виходять за межі юридичних професійних знань судді і потребують спеціальних досліджень.

У відповідності до частини першої статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Таким чином, обов'язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з'ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з'ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що предметом розгляду даної справи є оскарження дій Головного управління ДФС у Черкаській області щодо проведення планової документальної виїзної перевірки за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 та складення за її результатами акта від 03.10.2017 № 39/23-00140107/30794986, у той же час вимог щодо оскарження такого Акту по суті та прийнятих на підставі Акту податкових повідомлень-рішень, позивачем заявлено не було.

При цьому, в клопотанні про призначення судової економічної експертизи відсутні обґрунтовані причини, які унеможливлювали б розгляд справи судом першої інстанції на підставі матеріалів справи щодо протиправності саме дій податкового органу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26.04.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова