Справа № 826/11332/16
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка Василя Васильовича, за участю третіх осіб - Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротелекомгруп», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В. про державну реєстрацію права власності на об'єкт житлової нерухомості - квартиру, що складає предмет іпотеки, за ПАТ «ПроКредит Банк», індексний номер: 30355874 від 07 липня 2016 року, на квартиру загальною площею: 55 кв.м., житловою площею: 29,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00;

- скасування реєстрації права власності на квартиру загальною площею: 55 кв.м., житловою площею: 29,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00 за ПАТ «ПроКредит Банк».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року провадження у справі за вказаним позов було закрите.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В. від 07 липня 2016 року оскаржується з підстав порушення порядку вчинення реєстраційної дії. Натомість спір про право, за твердженням позивача, між учасниками справи відсутній.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від інших учасників справи не надходив.

Під час судового засідання представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що спір не підлягає розгляду і вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо юрисдикції даного спору, оскільки він відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17.

Судом встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Євротелекомгруп» 18 квітня 2014 року були укладені рамкова угода № FW105.825 та договір про відкриття кредитної лінії № 105.44491/ FW105.825. На підставі зазначених правочинів ТОВ «Євротелекомгруп» отримало кредит у розмірі 100000 доларів США на 24 місяці.

У свою чергу між ОСОБА_1 як іпотекодавцем та ПАТ «ПроКредит Банк» як іпотекодержателем 18 квітня 2014 року був укладений договір іпотеки № 323547-ІД1. Предметом іпотеки була квартира за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

ПАТ «ПроКредит Банк» направило голові ліквідаційної комісії ТОВ «Євротелекомгруп» вимогу від 24 березня 2016 року № 132/1/1 про усунення порушення кредитних зобов'язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Аналогічну за змістом вимогу від 24 березня 2016 року № 132/1 було направлено ОСОБА_1

У зв'язку з невиконанням зазначених вимог ПАТ «ПроКредит Банк» 07 лютого 2016 року звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юрченка В.В. із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00 в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки.

За результатами розгляду зазначеної заяви було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30355874 від 07 липня 2016 року, яке є предметом позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юрченко В.В. не перевірив законність направлення вимоги від 24 березня 2016 року № 132/1, наявність заборгованості за основним зобов'язанням та не пересвідчився у проведенні оцінки предмета іпотеки.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України у редакції, чинній на час звернення до суду з даним позовом, обов'язковою ознакою справи адміністративної юрисдикції, окрім наявності у складі учасників процесу суб'єкта владних повноважень, також є публічно-правових характер спору, що виник між ними.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КАС України у зазначеній редакції юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Ознаки публічно-правового спору викладені, зокрема у постанові Великої Палати Верхового Суду від 28 серпня 2018 року у справі № 826/7122/15, відповідно до якої до публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом як власник квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач хоч і вказує на вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченко В.В. як державним реєстратором реєстраційної дії з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», проте адміністративний позов спрямований не на забезпечення дотримання публічно-правового порядку проведення державної реєстрації, а на захист права власності на квартиру, яка внаслідок прийняття оскаржуваного рішення була зареєстрована за іншою особою - ПАТ «ПроКредит Банк».

Також колегія суддів приймає до уваги, що спірні правовідносини пов'язані із виконанням рамкової угоди № FW105.825 та договору про відкриття кредитної лінії № 105.44491/ FW105.825, що були укладені між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Євротелекомгруп» 18 квітня 2014 року, а також укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «ПроКредит Банк» договору іпотеки № 323547-ІД118 квітня 2014 року.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 28 серпня 2018 року у справі № 826/7122/15, якщо позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правових договорів (кредитного та іпотечного), незважаючи на участь у спорі суб'єкта владних повноважень, спір не є публічно-правовим, а має вирішуватися судами за правилами цивільного процесуального законодавства.

Також колегія суддів приймає до уваги, що Велика Палата Верховного Суду при ухваленні постанови від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 відступила від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 25 квітня 2017 року у справі № 21-3197а16 та Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року в справі № 619/2019/17 про те, що у справах про оскарження рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, якими проведено державну реєстрацію права приватної власності на майно на підставі договорів іпотеки спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб'єкт владних повноважень, тому спір є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки зазначена категорія справ відноситься до спорів щодо права на предмет іпотеки, тобто права цивільного, отже має розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Також Велика Палата Верховного Суду наголосила, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не вірно визначив суд, до юрисдикції якого належить розгляд і вирішення даного спору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі та не можуть бути підставою для її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року про закриття провадження у справі - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 25 квітня 2019 року.