Справа № 300/953/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"07" травня 2019 р. справа № 300/953/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000512/2 від 29.01.2019, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1.), 02.05.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000512/2 від 29.01.2019.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вивчаючи позовну заяву та додані до неї матеріали суддею встановлено таке.

У відповідності до вимог частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до матеріалів позовної заяви додано оригінал квитанції №0.0..1 від 28.02.2019 про сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень.

В той же час, зазначена квитанція за аналогічним номером, датою та розміром були надані позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду за подання адміністративних позовів, матеріалам по яких присвоєно номера проваджень №300/490/19 та №300/634/19 за позовними вимогами ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000512/2 від 29.01.2019, що підтверджується довідкою Відділу документального забезпечення - канцелярії Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.05.2019.

Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за даним матеріалами позовної заяви (№300/953/19) не відбулося.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог коментованих норм Закону судовий збір за квитанцією №0.0..1 від 28.02.2019 у розмірі 768,40 гривень по матеріалах позовної заяви №300/490/19.

Слід звернути увагу, що позивач не позбавлений права повернення сплаченого судового збору в адміністративній справі №300/490/19 чи у справі №300/634/19 на підставі поданої ним заяви, в силу вимог частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір", в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

За таких обставин, суддя вважає, що долучена позивачем до позовної заяви квитанція №0.0..1 від 28.02.2019 не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви, оскільки вказані кошти сплачені за подання інших позовних заяв в адміністративній справі №300/490/19 і №300/634/19.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору чи документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати останнього.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статями 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 за №3674-VI (надалі по тексту також - Закон №3674-VI) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи-підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону №3674-VI).

Відповідно до пункту 3 абзацу 1 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018 за №2629-VIII, встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року у розмірі 1 921,00 гривня.

Із змісту позовних вимог слідує, що ОСОБА_1 просить прийняти рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000512/2 від 29.01.2019, прийняте Івано-Франківською митницею ДФС.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Суддя зазначає, що рішенням про коригування митної вартості митний орган визначає митну вартість, за якою необхідно здійснити митне оформлення товару, що тягне за собою необхідність сплати податку на додану вартість, акцизний збір та/або інші митні платежі у збільшеному розмірі. Відповідно рішення про коригування митної вартості впливає на майновий стан декларанта.

Зважаючи на вказане, на переконання судді, безпосереднім наслідком оформлення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000512/2 від 29.01.2019 є зміна майнового стану позивача, а відтак, наведена позовна вимога за своїм змістом являється вимогою майнового характеру.

Така позиція судді відповідає висновку Верховного Суду в ухвалі від 04.12.2018 по справі №815/913/18 (К/9901/63097/18).

Стосовно розміру судового збору за подання позивачем до адміністративного суду позову із заявленою вимогою майнового характеру, суддя вважає за необхідне зазначити.

Так, частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 коментованого Закону за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При розрахунку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру слід виходити з формули: ціна позову х 1 %.

При цьому, загальна оспорювана сума (ціна позову) у справі становить різницю показників митної вартості товару, визначених контролюючим органом та позивачем. Такий висновок судді відповідає позиції Верховного Суду в ухвалі від 21.01.2019 по справі №826/5126/18 (К9901/983/19).

Згідно зі змістом матеріалів позовної заяви, митна вартість товару, визначена позивачем складає 185 079,28 гривень (25 000,00PLN х 7,403171 гривень за 1PLN), а визначена відповідачем - 323 651,83 гривень (43 718,00PLN х 7,403171 гривень за 1PLN), відтак різниця показників митної вартості товару становить 138 572,55 гривень (323 651,83 - 185 079,28).

З огляду на вказаний розрахунок, один відсоток ціни позову складає 1 385,73 гривень.

Таким чином, позивач зобов'язаний сплатити судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 1 385,73 гривень.

Водночас, слід відмітити, що за змістом частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

ОСОБА_1 в адміністративному позові зазначає, що володіє оригіналами усіх документів, копії яких подано із позовною заявою.

Суддя звертає увагу на те, що у відповідності до частин 1-2, 4-5 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вказаних норм Кодексу, позивач, долучивши до матеріалів адміністративного позову письмові документи, які вважає доказами на підтвердження відповідних обставин, не засвідчив їх копії на відповідність оригіналам у встановленому статтею 94 Кодексу адміністративного судочинства України порядку.

Зокрема, позивач проставив власний підпис, зазначив своє прізвище і вказав дату засвідчення на деяких документах тільки на лицевій стороні (зворотній бік не завірений), в інших документах навпаки - зворотній бік аркуша завірений належним чином, при цьому лицева сторона даного документа не містить підпису і прізвища позивача, без зазначення дати засвідчення такого документа.

Слід відмітити, що копія письмового доказу на відповідність оригіналу завіряється учасником справи шляхом проставлення власного підпису із зазначенням дати такого засвідчення з обох сторін відповідного документа (доказу).

Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частин 3, 4 статті 161 та статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, до позовної заяви долучено копію митної декларації країни відправлення №19PL402010E0063523 від 22.01.2019, усі дані в якій занесені на іноземній мові.

Частиною 1 статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою, якою в силу вимог статті 10 Конституції України є українська мова.

Вказаний вище документ не містить будь яких відомостей викладених державною мовою, а відтак в розумінні статей 72, 73, і 75 Кодексу адміністративного судочинства України, на переконання судді, не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження обставин, визначених у позові.

За приписами частин 1, 2 статті 169 коментованого Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв'язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 3, 4 статті 161 та статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA206010/2019/000512/2 від 29.01.2019, - залишити без руху.

2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали семиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частинами 3, 4 статті 161 та статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України:

2.1. Необхідно надати до позовної заяви:

- квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору в розмірі 1 385,73 гривень;

- належним чином засвідчені копії двох екземплярів (примірників) всіх письмових документів (доказів), доданих до адміністративного позову;

- належним чином оформлений переклад на державну мову митної декларації країни відправлення №19PL402010E0063523 від 22.01.2019.

Роз'яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.