Справа № 420/2208/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2208/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. ВП №58513969 від 01.03.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження. Позов обґрунтований позивачем тим, що на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року у справі №522/9660/16-а, яке набрало законної сили 01.08.2018 року, головним управлінням ОСОБА_2 08.08.2018 року проведено перерахунок призначеної пенсії з січня 2016 року по грудень 2017 року. Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.01.2016 року становить 5449,76 грн. Доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 16828,80 грн. буде виплачена ОСОБА_2 згідно з Порядком, затвердженим Постановою №649 та розробленим відповідно до «Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року у справі №522/9660/16-а (яке набрало законної сили 01.08.2018 року) позов ОСОБА_2 задоволений частково, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в тому числі донарахованих сум за минулий час з 01.01.2016 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення з якого призначається (обчислюється) пенсія, грошової допомоги для оздоровлення у загальному розмірі - 7490 грн., матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у загальному розмірі - 3745 грн., святкова премія у загальному розмірі - 2468,50 грн., індексації грошового забезпечення у загальному розмірі - 3125 грн. (аркуші справи 15-17).

Відповідно до розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії від 08.08.2018 року за пенсійною справою № ОСОБА_2 здійснений перерахунок пенсії з січня 2016 року по грудень 2017 року (аркуш справи 24) та зазначено, що доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 16828,80 грн. буде виплачена ОСОБА_2 згідно із Порядком, затвердженим Постановою №649 та розробленим відповідно до «Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1.

На адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 11 березня 2019 року надійшли листи Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області №091-1070, №091-1071 від 01.03.2019 року, якими направлено позивачу постанову від 01.03.2019 року ВП №58513969 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №522/9660/16-а, виданому 22.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси та постанову від 01.03.2019 року ВП №58513969 про стягнення виконавчого збору по виконавчому листу №522/9660/16-а, виданому 22.10.2018 року Приморським районним судом м. Одеси (аркуші справи 11-14).

Позивач зазначає, що оскільки виконання рішення по справі №522/9660/16-а здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та відповідно Порядком №649, виконавчий збір за виконання рішенню суду по справі №522/9660/16-а є неправомірним та оскаржувана постанова має бути скасована судом.

Суд не погоджується з доводами позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1, 2, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк Оленою Володимирівною 01 березня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58513969 на підставі виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси №522/9660/16-а від 22.10.2018 року та того ж дня ним винесена постанова про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої з Боржника - Головного управління ПФУ в Одеській області, стягнуто виконавчий збір у розмірі 16692 грн.

Враховуючи те, що виконавчий документ відповідає вимогам, встановленим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та оскаржувана постанова винесена відповідачем з дотриманням та відповідно до приписів ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що відповідач діяв у порядку, спосіб та в межах повноважень, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Посилання позивача на те, що доплата пенсії за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в сумі 16828,80 грн. буде виплачена ОСОБА_2 згідно із Порядком, затвердженим Постановою №649 та розробленим відповідно до «Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1, не є виконанням рішення суду в повному обсязі.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до присів якого, виконавчий збір не стягується якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки на підтвердження виконання рішення суду у справі № 522/9066/16-а за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суду не надано жодного доказу, окрім листа № 1049/02 від 18.01.2019 року, який не є належним та достатнім доказом на підтвердження казаного факту, оскільки не містить посилання на вказаний Закон.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження факту направлення на адресу відповідача доказів щодо виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.05.2018 року у справі № 522/9066/16-а, а тому за відсутності у відповідача доказів щодо виконання позивачем рішення, дії державного виконавця щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору є правомірними.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 року у справі № 750/7624/17, ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» прямо передбачає обов`язок боржника сплати суми виконавчого збору при примусовому виконанні рішення немайнового характеру, тобто незалежно від провадження державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження законом не передбачено.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 01 серпня 2018 року та відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

При цьому, суд звертає увагу, що в межах розгляду даної справи, суд перевіряє чи діяв державний виконавець при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору на підставі, у спосіб та у межах повноважень, наданих Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 372, ч. 1, 3 ст. 373 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Аналізуючи приписи ст. 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлені судом обставини у справі, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору були вчинені відповідно до вимог цих статей Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства, у зв'язку із чим не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коренюк О.В. ВП №58513969 від 01.03.2019 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692 грн- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.