Справа № 540/2141/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р. м.ОдесаСправа № 540/2141/18
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Коваля М.П.,

за участю секретаря - Гошуренко Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління з питань праці Запорізької міської ради на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань праці Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління з питань праці Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови від 5 жовтня 2018 року за № ОМС-ЗП1736/1055/АВ/П/ТД-ФС.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами проведеного відповідачем інспекційного відвідування, 5 жовтня 2018 року складена постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у сумі 111690 грн. Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 були надані письмові пояснення, відповідно до яких, він не використовує найману працю, а господарську діяльність здійснює самостійно. Позивач зазначає, що відвідування проводилося інспектором праці ОСОБА_2, яка є посадовою особою ГУ Держпраці у Запорізькій області та не має жодного відношення до відповідача, відтак складені нею документи не мають юридичної сили. Крім того, на думку позивача, направлення на проведення інспекційного відвідування від 6 вересня 2018 року № 01-21/33 не містить дати закінчення заходу, натомість направлення, яке надане відповідачем зазначає дату закінчення відвідування - 19 вересня 2018 року, що порушує передбачений дводенний строк для перевірки фізичної особи-підприємця. Крім того, відповідно до зазначених розпорядчих документів, за 20 хвилин до початку інспекційного відвідування позивачу вручена вимога про надання документів, а лише потім направлення на проведення вказаного заходу контролю.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2019 року позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Управління з питань праці Запорізької міської ради від 5 жовтня 2018 року № ОМС-ЗП1736/1055/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано до суду належних доказів щодо виконання ОСОБА_3 обов'язків касира у ФОП ОСОБА_1, а тому Управлінням з питань праці Запорізької міської ради не доведено у спосіб, визначений законодавством, факту використання позивачем найманої праці ОСОБА_3 без належного оформлення трудових відносин.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управлінням з питань праці Запорізької міської ради подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтовним, неповно з'ясовані судом обставини, що мають значення для справи, і, крім того, рішення суду прийнято з порушення норм матеріального та процесуального прав, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_3 в яких зазначено, що вона є працівником ФОП ОСОБА_1 та виконує роботу касира, а також відеозапис інспекційного відвідування позивача, проведеного 6 вересня 2018 року, який був наданий відповідачем під час судового засідання. Крім того, відповідач наголошує, що останнім проведено перевірку з дотриманням п. 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, оскільки тривалість інспекційного відвідування не перевищувало двох робочих днів та було проведено в період зазначений в направленні на перевірку. До того ж, в ході перевірки позивачем було надано документи інспектору праці, а тому посилання суду першої інстанції на оформлення акт про неможливість проведення перевірки та вимогу із зазначенням строку поновлення документів, є недоречними. Управлінням з питань праці Запорізької міської ради у відповідності п. 12 Порядку № 295 було складена вимога про надання документів.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що головному спеціалісту відділу державного контролю за додержанням законодавства про працю інспектору праці ОСОБА_2 (посвідчення від 12.03.2018 року № 1055), за участю інспектора праці ОСОБА_4 (посвідчення №1054) видано направлення від 06.09.2018 року № 01-21/33н на проведення заходу державного нагляду (контролю) - інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з питань контролю за додержанням законодавства про працю, а саме: порядку оформлення трудових відносин. Термін проведення заходу з 06.09.2018 року до 19.09.2018 року.

06.09.2018 року інспектором з праці ОСОБА_2 винесено вимогу про надання документів № ОМС-ЗП1736/1055/ПД, якою зобов'язано позивача надати у строк до 07.09.2018 року 10:00 год. документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

06.09.2018 року проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1, за результатами якого складено акт від 07.09.2018 року за № ОМС-ЗП1736/1055/АВ, в якому зазначено про порушення позивачем п. 6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України.

14.09.2018 року начальник управління з питань праці Запорізької міськради прийняв рішення про розгляд справи про накладення штрафу № ОМС-ЗП1736/1055/НД/АВ/П/ТД на 28.09.2018 року о 12:00 год., про що 20.09.2018 року відповідачем винесено відповідне повідомлення.

Розгляд справи за клопотання позивача відкладений на 05.10.2018 року.

05.10.2018 року відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ОМС-ЗП1736/1055/АВ/П/ТД-ФС, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф за порушення ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України у розмірі 111690 грн..

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об'єкт відвідування) визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невинних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці. Посвідчення, щодо якого відсутня інформація в реєстрі посвідчень інспекторів праці, вважається недійсним (п. 3 Порядку № 295).

Згідно пп. 3 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (п. 8 Порядку № 295).

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення (п. 9 Порядку № 295).

Як убачається з матеріалів справи, на вимогу суду першої інстанції, Управлінням з питань праці Запорізької міської ради до суду надано копію службового посвідчення головного спеціаліста відділу державного контролю за додержанням законодавства про працю Управління з питань праці Запорізької міської ради ОСОБА_2 від 12.03.2018 № 1055, а також інформація з офіційного веб-сайту: dsp.gov.ua про службові посвідчення інспекторів праці органів місцевого самоврядування, в тому числі і ОСОБА_2 (а. с. 53-55).

Отже, доводи позивача щодо відсутності повноважень у інспектора праці ОСОБА_2 на проведення інспекційного відвідування, є безпідставними.

Оцінюючи оскаржену постанову відповідача про накладення штрафу на позивача, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 в приміщенні дитячого розважального центру "Smyle Park" за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що 06.09.2018 року в 14:20 год. в приміщенні розважального центру, де здійснює діяльність позивач, знаходилися особи працівники на робочому місці в уніформі з логотипом "Smyle Park", що зафіксовано засобами відеотехніки.

ФОП ОСОБА_1 було надано письмові пояснення, в яких зазначив, що найманих працівників не має, підприємницькою діяльністю займається особисто, у трудових відносинах з ОСОБА_3 не перебуває. Будь-яких документів підтверджуючих оформлення трудових відносин з ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_1 не надано.

На вимогу інспекторів праці працівниками також були надали письмові пояснення, зокрема у письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначила, що є працівником ФОП ОСОБА_1, при цьому перебуває на робочому місці та виконувала роботу касира. Також ОСОБА_3 мала бейдж з написом "ОСОБА_3", що зафіксовано засобами відеотехніки, що свідчить про порушення позивачем п.6 ч. 1 ст. 24 КЗпП України, оскільки останній допустив до роботи ОСОБА_3 без оформлення трудових відносин.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, статтею 265 КЗпП передбачено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

За змістом наведеної норми відповідальність настає в разі, якщо особа виконує певні роботи чи здійснює окремі повноваження з відома, за дорученням та в інтересах, зокрема, фізичної особи-підприємця.

При вирішення даної справи, суд першої інстанції зазначив, що згідно даного відеозапису неможливо встановити коли і ким воно зроблено, хто дві дівчини, які пишуть пояснення, та яке вони мають відношення до ФОП ОСОБА_1. Крім того, бейджі на одязі видно не чітко, що не дає змоги встановити ім'я осіб.

Проте, наведене вище не відповідає дійсності.

Так, в ході судового розгляду апеляційним судом був досліджений наданий відповідачем відеозапис, з якого досить чітко видно ім'я на бейджі "ОСОБА_3", що дає смогу встановити хто з дівчат є саме ОСОБА_3 та де відбувається інспекційне відвідування, зокрема у дитячому розважальному центрі "Smyle Park", де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1.

Крім того, факт встановлення виконання обов'язків на робочому місті підтверджується поясненнями ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи, з яких вбачається, що ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді касира до обов'язків якої входить обслуговування та консультація клієнтів (а. с. 89).

Отже, факт використання фізичною особою-підприємцем найманої праці підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем під час судового засідання в суді апеляційної інстанції.

Щодо посилань позивача про порушення Управлінням з питань праці Запорізької міської ради п. 10 Порядку № 295, а саме те, що в направлені на проведення перевірки відповідач вказує тривалість перевірки 10 днів, а не 2 два дні як того передбачає Порядок № 295, апеляцій суд наголошує, що в направленні на проведення інспекційного відвідування від 06.09.2018 року № 01-21/33н зазначено загальний строк для проведення заходу державного контролю, з урахуванням часу необхідного для отримання відповідачем повідомної реєстрації у відповідному територіальному органі Держпраці.

В акті перевірки зафіксовано, що державний контроль за додержанням законодавства про працю ФОП ОСОБА_1, проведеного у вигляді інспекційного відвідування "тривалість: початок - 06.09.2018, завершено - 07.09.2018".

Таким чином, інспекційне відвідування проведено у строк передбаченого п. 10 названого Порядку, що також не ставиться під сумнів позивачем.

Разом з цим, в своєму рішенні суд першої інстанції також зазначає, що під час небажання позивача допускати посадових осіб відповідача, Управлінням з питань праці Запорізької міської ради необхідно було скласти акт про неможливість проведення перевірки, проте відразу розпочато оформлення вимоги про надання документів. При цьому, далі суд вказує, що все ж таки був проведений захід контролю.

Матеріалами справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не заперечується факт проведення самого інспекційного заходу 06.09.2018 и сприяння відповідачу в проведенні інспектування шляхом надання необхідних документів.

В даному випадку під час перевірки мало місце нетривале затягування позивачем в наданні у повному обсязі всіх необхідних для перевірки документів відповідачу, яке в подальшому, після перемовин з адвокатом, було надано ФОП ОСОБА_1 з власної ініціативи.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об'єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється (18 Порядку № 295).

Згідно п. 12 Порядку № 295 вимога інспектора праці про надання об'єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов'язковою для виконання.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів звертає увагу, що позивач не чинив перешкод відповідачу у проведенні перевірки та в ході останньої надав на вимогу про надання документів всю необхідну інформацію, що підтверджується самими документами, які долучені до матеріалів справи, що виключає підстави складати акт про неможливість проведення перевірки передбаченого Порядком № 295.

Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1, передбачене ч. 2 ст. 265 КУпАП, є правомірною, оскільки винесена з дотримання встановленої процедури, на законних підставах та в межах повноважень посадової особи Управління з питань праці Запорізької міської ради.

Зважаючи на викладенні обставини, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що виразилось в неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління з питань праці Запорізької міської ради - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 1 лютого 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління з питань праці Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 2 травня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Коваль М.П.