Справа № 708/404/19
Суддя: Івахненко О. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/404/19
Номер провадження № 2-а/708/5/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Омельченко Ю.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

перекладача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині справу за адміністративним позовом Чигиринського районного сектору УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_2, про примусове видворення за межі території України та затримання іноземця,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом зазначивши що 12 квітня 2019 року під час відпрацювання населених пунктів Чигиринського району в с. Трушівці по вул. Б.Хмельницького працівниками Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області було виявлено громадянина ОСОБА_4 Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який незаконно перебуває на території України. У результаті проведених перевірок, встановити законність прибуття відповідача в Україну не вдалося. З його слів він прибув в Україну близько 10 років. З часу прибуття в Україну відповідач і по теперішній час жодного разу не продовжував термін свого перебування, чим порушує Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», за що неодноразово притягувався Чигиринським районним сектором УДМС України в Черкаській області до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 203 КУпАП. У звязку з цим працівниками Чигиринського районного сектору УДМС України в Черкаській області 03.11.2017 року було прийнято рішення № 6-17 про примусове повернення відповідача з України. З метою контролю за фактичним виконанням відповідачем рішення про примусове повернення з України №6-17 від 03.11.2017 року, позивачем було надіслано запит від 29.12.2017 року №801 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, на який надійшла відповідь від 28.02.2018 року, з інформацією про те, що відповідач з України не виїхав, тому збільшивши позов просить примусово видворити відповідача за межі території України та затримати його з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав визнав та просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки він не бажає повертатися на територію ОСОБА_4 Білорусь, громадянином якої він є оскільки у нього там немає нікого підтвердивши суду що ні паспорта чи будь-якого іншого документу що може ідентифікувати його особу у нього немає.

Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд доходить до наступних висновків.

Як встановлено судом та відповідно до довідки про особу від 12.04.2019 року, яка складена представником позивача зі слів відповідача який назвав себе як ОСОБА_5 , останній народився 13.02.1979 року у м. Гродно та є громадянином ОСОБА_4 Білорусь (а.с.15).

Судом встановлено, що 14 квітня 2019 року під час відпрацювання населених пунктів Чигиринського району в с. Трушівці по вул. Б.Хмельницького,597 працівниками Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області було виявлено громадянина ОСОБА_4 Білорусь ОСОБА_2, який перебуває на території України без наявних законних підстав та документів, які б надавали право законного перебування на території України на визначений термін.

Як вбачається з даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 8.01 від 29.01.2018 року, відомостей про перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_4 Білорусь NIKOLENKO VIKTOR, ІНФОРМАЦІЯ_1, в базі даних не виявлено (а.с.16).

Як встановлено судом та випливає з даних довідки Трушівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області № 153/02-28 від 19.04.2019 року, що гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації в с.Трушівці, Чигиринського району, Черкаської області за адресою вул.Б.Хмельницького.

10.08.2017 року та 03.11.2017 року відповідач притягувався до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 203 КУпАП за порушення терміну перебування на території України та ухилення від виїзду з території України, що підтверджується відповідними протоколами про адміністративне правопорушення та постановами про накладення адміністративного стягнення № 028882, № 028889.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України №3773-VI від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 1ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини:1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Як встановлено судом, 03.11.2017 року Чигиринським районним сектором УДМС України в Черкаській області було прийнято рішення № 6-17 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_4 Білорусь ОСОБА_2 та яким встановлено термін для його виїзду до 03.12.2017 року.

Відповідач в порядку, передбаченому пунктом 6 розділу І Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, адміністрації Прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, в письмовій формі зобовязався не пізніше 03.12.2017 року залишити територію України, про що мається його особистий підпис в розписці від 03.11.2017 року (а.с.14).

За правилами ч.7 ст. 5 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Кодексу адміністративного судочинства України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

А у відповідності до вимог ч. 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно. Судом також встановлено, що відповідач, на даний час, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Крім того, останній не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі ухваленого рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що відносно відповідача 03.11.2017 року ухвалено рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано.

Відповідно до пункту 1.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, підставами для подання позову про примусове видворення іноземців, зокрема, є: невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держ

Зважаючи на те, що відповідач не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач підлягає примусовому видворенню за межі держави Україна.

Що стосується затримання відповідача та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, то п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Встановлення особи відповідача лише з його слів не є підтвердженням того, що відповідач не ухилятиметься від виконання рішення суду про його видворення, оскільки оригінал паспорту органам ДМС і суду не надавався по причині, зі слів відповідача, його викрадення, що не дає змогу встановити дійсну наявність такого паспорту і що, в свою чергу, дало б право відповідачу самостійно виконати рішення щодо залишення ним території України, у зв'язку з незаконним перебуванням на території України.

Водночас, пунктом 16 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в'їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Таким чином, документом, який надає право іноземцю на виїзд є паспортний документ іноземця, виданий уповноваженим органом іноземної держави та визнається Україною.

Виходячи з того, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, що підтверджується його ухиленням від добровільного виїзду, до того ж він не має оригіналу паспорта, щоб ідентифікувати особу, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.26,30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Чигиринського районного сектору УДМС України в Черкаській області до ОСОБА_2, про примусове видворення за межі території України та затримання іноземця - задовольнити повнітю.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України

Затримати громадянина ОСОБА_4 Білорусь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців починаючи з моменту затримання , тобто з 12 год.10 хв. 03 травня 2019 року.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко