Справа № 486/250/19
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/250/19 Провадження №2-а/486/9/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарях Кучмар В.С., Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області адміністративну справу №486/250/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчика Ігоря Леонідовича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ДПО18 №894649 від 01 лютого 2019 року,

за участю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до поліцейського СРПП № 4 Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчика І.Л.про визнання протиправними дій поліцейського та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 894649 від 01 лютого 2019 року.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 01 лютого 2018 року поліцейським СРПП №4 Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Левчиком І.Л. було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до вказаної постанови він нібито о 16 год. 35 хв. у м. Южноукраїнську пром. зона АЕС керуючи транспортним засобом «OPEL Vectra» державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.35 стоянку заборонено та здійснив стоянку в зоні дії знаку.

Зазначає, що 01 лютого 2019 року о 16:30 год. він вийшов з приміщення будівлі Южноукраїнської АЕС, прямуючи на стоянку, помітив, що його автомобіль припаркований з порушенням ПРД України, а саме в зоні дії знаку 3.35, у зв`язку з чим він підійшов до автомобіля, щоб усунути порушення. Згодом до його автомобіля підійшов співробітник поліції та повідомив про порушення ним ПДР України. На його пояснення, що того дня він особисто автомобілем не керував, а на прохання свого родича, передав йому керування, та що саме його родич здійснив парковку автомобіля в зоні дії знаку, поліцейський не відреагував та виніс постанову. Вважає, що поліцейський виніс постанову не розглянувши справу по суті. Крім того, на його думку, було порушено його право на захист.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що 01 лютого 2019 року він вийшов з приміщення, в якому він працює та помітив, що його автомобіль припаркований з порушенням ПДР України. Зазначив, що того дня своїм автомобілем не керував, а о 06-ій год. ранку на прохання свого родича, дав останньому автомобіль для поїздки до м. Миколаєва. Вранці на роботу його підвозив знайомий. Посилається, що йому не було роз`яснено права, не були заслухані свідки та не були вирішенні клопотання. Погоджується, що автомобіль дійсно припаркований у зоні дії знаку 3.35 ПДР України, але наполягав на тому, що не являється суб`єктом даного правопорушення.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що 01 лютого 2019 року під час несення служби на промзоні ВП «ЮУ АЕС» ним був помічений автомобіль «Опель», який був припаркований з порушенням ПДР України в зоні дії знаку 3.35. Зазначає, що водієві повідомлялося про розгляд справи та роз`яснено права за ст. 263 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України. Зазначив, що позивач йому повідомив, що не було місця де здійснити парковку автомобіля. Під час розгляду справи вівся відеозапис, але з технічних причин надати його не можливо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 01 лютого 2019 року близько 07-15 год. йому зателефонував його знайомий ОСОБА_1 та повідомив, що свій автомобіль віддав знайомому, а на робочий автобус не встигає, саме тому він під`їхав до нього додому та відвіз його на роботу в ВП «ЮУ АЕС».

Вислухавши сторони, свідка, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 01 лютого 2019 року поліцейським СРПП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Левчик І.Л. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №894649 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - штраф 255 грн. за те, що ОСОБА_1 01 лютого 2019 року о 16 год. 35 хв. в м. Южноукраїнську пром. зона АЕС не виконав вимоги дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено», здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку /а.с.6/.

Відповідно ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

За визначенням першого розділу ПДР України стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час більше 5 хв. з причин, не пов`язаних із необхідністю виконання вимог даних Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Згідно п. 15.1 ПДР України зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Пункт 15.10 ПДР України передбачає, що стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка.

За приписами ПДР України, дорожній знак 3.35 «Стоянка заборонена» забороняє стоянку всіх транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено вище, позивач не заперечував того, що його автомобіль був припаркований з порушенням ПДР України, проте, посилається на те, що того дня він належним йому автомобілем не керував та зупинку автомобіля не здійснював. Позивачем жодних доказів на підтвердження того, що його автомобіль вибув у керування іншої особи суду не надано, не повідомлено відомості про особу, що здійснила паркування в зоні дії дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено».

Пояснення позивача щодо того, що 01 лютого 2018 року не він керував та паркував свій автомобіль «OPEL Vectra», викладені ним в позовній заяві суд оцінює критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді.

Таким чином, судом встановлено, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, дійсно мало місце, оскільки даний факт об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, отже дії позивача ОСОБА_1 є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП і відповідачем правомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 139 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого сержанта поліції Левчика Ігоря Леонідовича про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ДПО18 №894649 від 01 лютого 2019 року залишити без задоволення.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 01 лютого 2019 року серії ДПО18 №894649 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, залишити без змін.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Повний текст рішення буде складений протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду /підпис/ Г.А. Далматова

_____________________________________________

Повний текст рішення складений 07 травня 2019 року