Справа № 804/4846/18
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2019 року Справа № 804/4846/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -
02 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 у перегляді з 01.01.2008 розміру його посадового окладу за посадою заступника начальника штабу - начальника чергової частини Луганського міського Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області;
- зобов'язати Головне управління Національної поліції в Луганській області прийняти рішення про перегляд та встановлення ОСОБА_1 з 01.01.2008 нового максимального розміру посадового окладу, з урахуванням чинного на 01.01.2008 додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України №614 від 21.07.2005 "Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці" (відповідно до якого міста з чисельністю населення (тис. чоловік) понад 450 де 1000 знаходились поза групою), - не нижче ніж за посадою начальника відділу міського управління першої категорії, що зазначена у додатку 12 до наказу МВС України №499 від 31.12.2007. Прийняте рішення та довідку про змінений з 01.01.2008 розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 направити йому та до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для проведення ОСОБА_1 з 01.01.2008 невідкладного перерахунку пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2018 р. відкрито провадження у адміністративній справі №804/4846/18, та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 р. закрито провадження в адміністративній справі № 804/4846/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії (суддя Прудник С.В.).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 року ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року в адміністративній справі № 804/4846/18 скасовано, адміністративну справу № 804/4846/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
15 лютого 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року надійшли матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року прийнято до провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, ухвалено здійснювати розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, та розгляд справи по суті розпочати з 25.03.2019 року.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що наказом УМВС України в Луганській області №110 о/с від 01.06.2001 р. підполковника міліції ОСОБА_1, заступника начальника штабу - начальника чергової частини штабу Луганського міського управління звільнено з органів МВС у відставку за п.65 "а" (за віком).
17.03.2008 р. ГУ МВС України в Луганській області на ім'я позивача видана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, згідно якої відповідно до постанови КМ України №1294 від 07.11.2007р. розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.01.2008р. (день з якого змінено розмір грошового забезпечення особам, що проходять службу), за посадою заступник начальника штабу - начальник ДЧ Луганського ГУ УМВД України в Луганській області становить, зокрема, посадовий оклад - 1050,00 грн.
Відповідно до листа ГУ МВС України в Луганській області вих.№9/л-64 від 28.08.2009 р. позивачу повідомлено, що категорійність запроваджена наказом МВС України від 13.11.2011р. №1007, згідно вимог якого Луганському міському управлінню було встановлено 2-у категорію. На підставі наказу МВС України від 25.02.2004р. № 190 категорійність ЛМУ змінено на 3 категорію. На день перерахунку пенсії на 01.01.2008 р. ЛМУ відносилося до 3 категорії, тому посадовий оклад встановлено як заступнику начальника відділу ЛМУ 3-ї категорії.
Листом вих.№6534/ПІ-Л-372/10.1 від 23.02.2017р. Міністерство юстиції України повідомило позивача про те, що накази МВС України від 13.11.2001р. №1007 "Про запровадження категорійності органів внутрішніх справ України" та від 25.02.2004р. №190 "Про нормативне забезпечення організаційно-штатної роботи" не зареєстровані.
Вказані обставини також встановлені у постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 804/5877/17.
Судом встановлено, що ОСОБА_1звернувся до Головного управління Національної поліції в Луганській області із заявою від 06.04.2017 р., в якій просив переглянути визначення та встановлення йому розміру посадового окладу на підставі не чинних положень наказу МВС України №190 від 25.04.2004 "Про нормативне забезпечення організаційно-штатної роботи"; визначити та встановити розмір грошового окладу за першою категорією, направивши про це уточнюючу довідку про змінений розмір грошового забезпечення з 01.01.2008 для перерахунку пенсії, із направленням такої довідки до ГУ ПФУ в Луганській області.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 804/5877/17 визнано протиправною та скасовано відмову Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо перегляду розміру встановленого посадового окладу, викладену у формі листа вих.№106/111/58-2017 від 26.04.2017 р.; зобов'язано Головне управління Національної поліції в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2017р.
На виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2017 року у справі № 804/5877/17 Головне управління Національної поліції в Луганській області листом від 22.06.2018 року за вих.№ 3341/111/28/05-2018 повідомляло позивача про розгляд його заяви від 06.04.2017р. та повідомляло, що правові підстави щодо видачі уточненої довідки з зазначенням нового максимального розміру посадового окладу з урахуванням чинного на 01.01.2008 року додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 614 від 21.07.2005 року "Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці" (відповідно до якого міста з чисельністю населення (тис.чоловік) понад 450 до 1000 знаходились поза групою) - не нижче ніж за посадою начальника відділу міського управління першої категорії для перерахунку пенсії з 01.01.2008 року у Головного управління Національної поліції в Луганській області відсутні.
Вказаний лист обґрунтований вимогами наказу МВС України від 31.12.2007 року № 499, оскільки на час перерахунку пенсії Луганське міське управління відносилось до 3-ї категорії, відповідно до наказу МВС України № 190-2004 року.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд зазначає наступне.
За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставив, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (тут і надалі Закон №2262, у редакції з 20.06.2007р.) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Згідно пункту 8 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 р. (тут і надалі Порядок № 393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1144 від 19.09.2017р.) передбачалося, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей у зв'язку із зміною розмірів грошового забезпечення, що сталося після звільнення зі служби осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, провадиться щорічно виходячи з установленого за станом на 1 січня поточного року розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, з якого обчислюються пенсії.
Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії визначалося фактичне підвищення грошового забезпечення відповідних категорій осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 року встановлений порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45), пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
У разі ліквідації таких органів, установ, організацій чи підприємств довідки видаються правонаступниками, а у разі їх відсутності або перейменування (відсутності) посад - у порядку, встановленому Мінсоцполітики.
Отже, інформацію до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо конкретних розмірів складу грошового забезпечення, з якого повинно бути перерахована пенсія, та відповідну довідку повинен у даному випадку надавати той орган, з якого позивача було звільнено (після відповідного реагування Пенсійним фондом України на повідомлення про наявність підстав для перерахунку пенсії особам із числа колишніх працівників), якщо інше не передбачено цим Порядком.
Так, 02.07.2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про національну поліцію".
06.08.2015 року в газеті "Голос України" був опублікований Закон України "Про національну поліцію".
Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закон України "Про національну поліцію", Закон набирає чинності через три місяці з дня наступного після опублікування, тобто з 07.11.2015 року.
В свою чергу, відповідно до пункту 7 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити створення центрального органу виконавчої влади поліції України та його територіальних органів.
На виконання цієї норми в межах повноважень, наданих частиною 1 статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 641 утворено Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.
Як вбачається зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 641, новостворений центральний орган не є ані правонаступником міліції, ані структурним підрозділом МВС України, отже, суд зазначає, що Національна поліція України не є правонаступником Міністра внутрішніх справ.
Судом встановлено, що наказом УМВС України в Луганській області №110 о/с від 01.06.2001 р. підполковника міліції ОСОБА_1, заступника начальника штабу - начальника чергової частини штабу Луганського міського управління звільнено з органів МВС у відставку за п.65 "а" (за віком).
Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1074 від 20.10.2011 р. "Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", права та обов'язки органів виконавчої влади переходять, зокрема у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
Наразі відповідний акт Кабінету Міністрів України, який би визначав орган виконавчої влади, до якого перейшли завдання та функції УМВС України в Луганській області, відсутній.
Отже, Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Луганській області станом на час звернення позивача до Головного управління Національної поліції в Луганській області (06.04.2017 р.) та станом на час отримання відповіді не ліквідовано (припинено), зокрема шляхом реорганізації.
Як вже було зазначено вище, ОСОБА_1 звільнено саме з органів внутрішніх справ з посади заступника начальника штабу - начальника чергової частини штабу Луганського міського управління, що підтверджено наказом УМВС України в Луганській області №110 о/с від 01.06.2001 р.
Зважаючи на положення пункту 3 Порядку № 45, суд зауважує, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 має провадитись на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої установою, з якої ОСОБА_1 було звільнено із служби, а саме - Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Луганській області.
Таким чином, зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 звільнено саме з органів внутрішніх справ з посади заступника начальника штабу - начальника чергової частини штабу Луганського міського управління, обов'язок з підготування та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України відповідної довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 не може бути покладено на Головне управління Національної поліції в Луганській області, оскільки таке не є правонаступником Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Луганській області, яке, в свою чергу, не ліквідовано.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Суд вказує, що визначальним критерієм для визначення спору у сфері публічно-правових відносин є встановлення того факту чи здійснював та/або має здійснювати відповідний суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача, публічно-владні управлінські функції.
Отже, звертаючи позовні вимоги про визнання неправомірними дій Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 у перегляді з 01.01.2008 розміру його посадового окладу за посадою заступника начальника штабу - начальника чергової частини Луганського міського управління Управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, ОСОБА_1 фактично звернув їх до органу, який не зобов'язаний вчиняти відповідні дії щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення, а відтак, не може бути належним відповідачем у цій справі.
Оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що Головним управлінням Національної поліції в Луганській області не було допущено протиправних дій, а відповідно Головне управління Національної поліції в Луганській області не порушило і не могло порушити прав чи законних інтересів позивача, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник