Справа № 804/3680/16
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2019 року

м. Київ

справа №804/3680/16

провадження №К/9901/11569/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Бевзенка В. М., Данилевич Н. А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року, від 25 квітня 2018 року, від 18 травня 2018 року у справі № 804/3680/16 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Секретаріата Кабінету Міністрів України, Державної служби інтелектуальної власності України про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

24 квітня 2019 року до суду касаційної інстанції електронною поштою надійшла зазначена скарга.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_2 повернуто позивачу у зв'язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу у даній справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року апеляційну скаргу повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням її недоліків.

Повторно звернувшись з апеляційною скаргою, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 25 квітня 2018 року залишив апеляційну скаргу без руху. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто заявнику у зв'язку з неусуненням її недоліків.

Вважаючи наведені судові рішення ухваленими з порушенням вимог процесуального закону, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року про повернення позову позивачу, суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною п'ятою статті 321 та частиною першою статті 328 КАС України обумовлено, що судові рішення суду апеляційної інстанції оскаржуються в касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року не була предметом апеляційного перегляду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження в цій частині.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року, якою апеляційну скаргу залишено без руху, слід зазначити, що вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку визначено у частині третій статті 328 КАС України, відповідно до якої у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За такого правового врегулювання ухвала суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху касаційному оскарженню не підлягає.

Надаючи оцінку доводам касаційної скарги в частині оскарження ухвал Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року та від 18 травня 2018 року, Верховний Суд виходить із такого.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 333 цього Кодексу.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 04 жовтня 2016 року та 18 травня 2018 року, а касаційну скаргу подано 24 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Водночас у касаційній скарзі не порушується питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання доказів поважності його пропуску.

Крім того аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

Підпунктом 4 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов'язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 гривня.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1921,00 гривня.

Разом з цим, до касаційної скарги додано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору мотивовано скрутним матеріальним становищем. На підтвердження вказаного, додано копію довідки Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі Дніпропетровської області про розмір отримуваної пенсії за віком та копію довідки щодо відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про відсутність отриманих ОСОБА_2 доходів в період з 1 кварталу 2018 року по 3 квартал 2018 року.

Оскільки Законом України "Про судовий збір" чітко визначено підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від такої сплати заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Втім, на підставі наявних документів не має можливості пересвідчитись у розмірі отриманого доходу ОСОБА_2 за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків.

Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: 6007; ; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.

Керуючись статтями 3, 133, 169, 332, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 804/3680/16 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Секретаріата Кабінету Міністрів України, Державної служби інтелектуальної власності України про зобов'язання вчинити певні дії.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року та від 18 травня 2018 року у справі № 804/3680/16 за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, Секретаріата Кабінету Міністрів України, Державної служби інтелектуальної власності України про зобов'язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді В. М. Бевзенко

Н. А. Данилевич