Справа № 480/73/19
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 р. Справа № 480/73/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,

представника позивача - Петренко О.М.,

представника відповідача - Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу № 480/73/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Аквітан", звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.12.2018 № та № .

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що оскаржувані податкові повідомлення- рішення були прийняті позивачем у зв'язку з тим, що за наслідками проведеної перевірки, відповідач встановив безтоварність господарських операції з придбання товарів у двох контрагентів - ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал - Інвест». Вказаний висновок відповідач обґрунтовує наявністю незначних недоліків в товарно-транспортних накладних, відсутністю сертифікатів якості та наявністю податкової інформації щодо вказаних контрагентів, у тому числі і кримінального провадження.

На переконання позивача, вказані доводи відповідача є помилковими, оскільки згідно діючого законодавства України, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, який несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Виходячи з наведеного порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції за загальним правилом не впливають на права та обов'язки іншого платника податків.

Позивач зазначає, що придбаний ним товар був фактично отриманий та використаний у власній господарській діяльності, а відповідачу під час проведення перевірки були надані відповідні підтверджуючі первинні документи.

У зв'язку з чим, позивач вважає, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення базуються виключно на припущеннях відповідача, а тому є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 05.02.2019.

05.02.2019 розгляд справи було відкладено до 21.02.2019, для надання додаткових доказів по справі.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.03.2019.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти її задоволення заперечив та зазначив, що під час проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Аквітан», було встановлено заниження суми податку на додану вартість в результаті встановлення факту неможливості здійснення господарських операцій з ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал - Інвест», у зв'язку з реалізацією ними товару (комбікорму, соняшнику та мінеральних добрив) підприємству ТОВ «Аквітан» на загальну суму 1 184 502,37 грн., джерело походження якого не встановлено. Надані позивачем на підтвердження переміщення товару товарно-транспортні накладні мають недоліки в заповненні. Підписи водія/експедитора ФОП ОСОБА_3 на товарно-транспортних накладних явно різняться. Зазначає, що ТОВ «Аквітан» до перевірки не було надано сертифікатів якості або інших документів на підтвердження якості та походження придбаного у ТОВ «Еверест 2017» комбікорму.

Також відповідач зазначає, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2018 за фактом реєстрації фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності щодо формування незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість для суб'єктів підприємницької діяльності, в т.ч. ТОВ «Еверест 2017» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Відсутність сертифікатів якості на комбікорм в сукупності з іншими фактичними обставинами встановленими перевіркою, свідчить про безтоварність операції з постачання комбікорму від ТОВ «Еверест 2017» на адресу позивача.

Щодо іншого контрагента, відповідач зазначає, що аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ «Інфірал - Інвест» щодо придбання мінеральних добрив, свідчить про відсутність факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва контрагентами-постачальниками, а саме: за період господарської діяльності з 09.10.2017 (період реєстрації в органах ДФС) до моменту оформлення реалізації мінеральних добрив на адресу контрагента покупця, ТОВ «Аквітан» не встановлено придбання ТОВ «Інфірал - Інвест» (код за ) у контрагентів постачальників мінеральних добрив, що згідно з видатковою та податковою накладними від 06.04.2018 постачались на адресу позивача.

Згідно з наявною податковою інформацією ТОВ «Інфірал - Інвест» не подавало звіт про фінансові результати з моменту організації до органів ДФС, податкову декларацію з податку на прибуток та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ).

У зв'язку з викладеним, відповідач вважає, що ТОВ «Аквітан» при формуванні податкової вигоди порушено пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме: завищено суми податкового кредиту за операціями з контрагентами ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал - Інвест» (т.1, а.с.152-160).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Аквітан», , за результатами якої, складено акт від 04.12.2018 № 7364/18-28-14-02/34013185/110 (т.2 а.с.9-39).

Перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ «Аквітан»:

1. п. 185.1 ст. 185 п. 188.1 ст. 188 , п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1075557 грн., в тому числі: за липень 2016 року на суму 3407,00 грн.; серпень 2016 року на суму 2998,00 грн.; червень 2018 року на суму 47442,00 грн.; липень 2018 року на суму 155223,00 грн.; серпень 2018 року на суму 866487,00 грн.

2. п. 188.1 ст. 188 , п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого завищено суму від'ємного значення по податку на додану вартість в сумі 115350,0 грн., в т.ч. за вересень 2018 року на суму 115350,00 грн.

3. абз. "е" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.п. «б» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, внаслідок чого донараховано податку з доходів фізичних осіб в сумі - 560,47 грн., військового збору 46,70 грн.

4. п.п. 295.9.2 п.295.9 статті 295 Податкового кодексу України порушено граничні терміни сплати податкового зобов'язання щодо плати єдиного податку четвертої групи визначене у податковій декларації.

5. п. 201,1 ст. 201 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем подавались письмові заперечення до акта вказаної документальної планової перевірки від 10 грудня 2018 року, а Головним управлінням ДФС у Сумській області - відповідь на заперечення до акта перевірки від 19.12.2018.

На підставі акта перевірки та документів з розгляду заперечень, Головним управлінням ДФС у Сумській області прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 22 грудня 2018 року № про збільшення ТОВ «Аквітан» грошових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 1613335,50 грн., у тому числі 1075557 грн. - за рахунок збільшення податкових зобов'язань і 537778,50 грн. - штрафних санкцій, застосованих на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, а також № про зменшення від'ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 115350,00 грн.

Відповідно до акту перевірки, підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень, стало порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у зв'язку із заниженням податкових зобов'язань з податку на додану вартість, у зв'язку із завищенням податкового кредиту по операціях з придбання товарів у ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал - Інвест». По операціям з ТОВ «Еверест 2017» за період травень 2018 року на суму 46575,00 грн., червень 2018 року на суму 63249,97 грн., липень 2018 року на суму 333258,00 грн., серпень 2018 року на суму 608086,40 грн., по операціям з ТОВ «Інфірал - Інвест» за період квітень 2018 року на суму 133333,00 грн. А саме, відповідачем в акті перевірки встановлено наступне.

ТОВ «Аквітан» за період липень - серпень 2018 року по операціям з контрагентом ТОВ «Еверест 2017», встановлено проведення операцій з придбання комбікорму для власної господарської діяльності, на підставі Договору поставки №3 від 08.05.2018.

На виконання вказаного договору, ТОВ «Еверест 2017» на адресу ТОВ «Аквітан» було поставлено комбікорм в кількості 481 т. на загальну суму 5648066,40 грн., в т.ч. ПДВ 941344,40 грн., а саме:

- за липень 2018 року на суму 1999548,00 грн., в т.ч. ПДВ 333258,00 грн.;

- за серпень 2018 року на суму 3648518,40 грн., в т. ч. ПДВ 608086,40 грн.

На постачання комбікорму ТОВ «Еверест 2017» на адресу ТОВ «Аквітан» були випасанні податкові накладні з найменуванням товару на підставі видаткових накладних в загальній кількості 13 шт.

Суму податку на додану вартість за липень - серпень 2018 року за зазначеними податковими накладними у сумі 941344,40 грн., ТОВ «Аквітан» включено до податкового кредиту відповідного періоду, та відображено у Додатку 5 (№ від 17.08.2018) до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2018 року в сумі 333258,00 грн., та у Додатку 5 (№ від 18.09.2018) до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2018 року в сумі 608086,40 грн.,

Відповідно до проведеного аналізу ЄРПН, було встановлено, що вищезазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунки з ТОВ «Еверест 2017» проведено у безготівковій формі на загальну суму 1738000,00 грн., згідно платіжних доручень:

№2578 від 07.08.2018 на суму 350000,00 грн.;

№2624 від 13.08.2018. на суму 250000,00 грн.;

№2615 від 13.08.2018 на суму 800000,00 грн.;

№2644 від 16.08.2018 на суму 100000,00 грн.;

№2838 від 31.08.2018 на суму 50000,00 грн.;

№2922 від 13.09.2018 на суму 100000,00 грн.;

№2971 від 20.09.2018 на суму 38000,00 грн.;

№876 від 18.09.2018 на суму 50000,00 грн.

Також позивачем були надані товарно-транспортні накладні, відповідно до яких, транспортування комбікорму від ТОВ «Еверест 2017» відбувалося: автомобілем - КАМАЗ НОМЕР_7, причіп/напівпричіп НОМЕР_8, Вид перевезень - вантажні, Автомобільний перевізник - ФОП ОСОБА_3, Водій - ОСОБА_3, Замовник - ТОВ «Аквітан» ІПН 95, Сумська обл. Буринський р-н, с.Хустянка, Вантажовідправник - ТОВ «Еверест 2017», ІНП 22, Вантажоодержувач - ТОВ «Аквітан», ІПН 95, Сумська обл., Буринський р-н, с.Хустянка, Пункт навантаження - м.Суми, Пункт розвантаження - Сумська обл., Буринський р-н, с.Хустянка.

Згідно наданих до перевірки первинних документів обліку наданих послуг та оборотно-сальдової відомості по рах. 3771 «Розрахунки з іншими дебіторами», не встановлено взаємовідносини ТОВ «Аквітан» з ФОП ОСОБА_3

Договори на надання транспортних послуг між контрагентами не укладались, розрахунки між ТОВ «Аквітан» та ФОП ОСОБА_3 за транспортні послуги не проводились.

Відповідач зазначає, що вищезазначені ТТН оформлені з недотриманням всіх необхідних реквізитів цього первинного документа, а саме у наданих до перевірки ТТН вказано, що автомобільним перевізником комбікорму є ФОП ОСОБА_3, а замовником послуг по перевезенню комбікорму є ТОВ «Аквітан», крім того в ТТН не вказано конкретної адреси пункту навантаження, а вказано тільки м. Суми, тоді як вантажовідправник ТОВ «Еверест 2017» зареєстрований в м.Буринь, Сумської області.

У зв'язку з викладеним, відповідач зазначає, що ТТН, які були надані для перевірки, не відповідають вимогам ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, що регламентується Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-ХІV та Положення про документальне забезпечення у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.4995 за №168/704.

Також відповідач вказує, що ТОВ «Аквітан» до перевірки не надано сертифікатів якості або інших документів, що свідчили б про якість та походження придбаного комбікорму у ТОВ «Еверест 2017».

Окрім того, відповідач в акті перевірки зазначає податкову інформацію відносно ТОВ «Еверест 2017», а саме: ТОВ «Еверест 2017», взято на податковий облік Конотопською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Сумській області (Буринське відділення) 08.04.2008 №, дата державної реєстрації 08.04.2008 №0000380, основний вид економічної діяльності - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Юридична адреса до перереєстрації - 41700, Сумська область, Туринський район, м. Буринь, вул. Демяна Бєдного, директор товариства з 09.08.2017 - ОСОБА_4, код НОМЕР_4, засновник ОСОБА_4, код НОМЕР_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_9, виданий 20 березня 2004 року Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1), (адреса АДРЕСА_3), дата реєстрації платником податку на додану вартість 01.09.2017, індивідуальний податковий номер 22. На дату реєстрації акту підприємство має стан 65 - платник з наступного року (основне місце обліку), перейшло до ДПІ в Оболонському p-ні ГУ ДФС у м. Києві, податкова адреса/місце проживання платника податків: АДРЕСА_2, зміна місцезнаходження - 01.10.2018. Згідно реєстраційних даних з 01.10.2018 керівник, головний бухгалтер та засновник ТОВ "Еверест-2017" - ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_5.

Також в акті перевірки відповідач робить аналіз діяльності ТОВ "Еверест-2017" по ланцюгу придбання товару, відповідно до якого встановив, що на адресу ТОВ «Еверест 2017», було поставлено підприємством ТОВ «Кормові ресурси» комбікорм в асортименті в кількості 109 т. на загальну суму 1161915,00 грн., в т.ч. ПДВ 193652,50 грн., а саме:

- за липень 2018 року на суму 1161915,00 грн., в т.ч. ПДВ 193652,50 грн.

У серпні місяці 2018 року, ТОВ «Кормові ресурси», у зв'язку з поверненням товару або авансових платежів, згідно розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, проводить коригування в повній мірі раніше виписаних ТОВ «Еверест 2017» податкових накладних на постачання вищезазначеного комбікорму.

Відповідно до проведеного аналізу ЄРПН, було встановлено, що вищезазначені податкові накладні та розрахунки коригування зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В свою чергу ТОВ «Еверест 2017» не відкоригувало суму податкового кредиту згідно розрахунків коригування виписаних ТОВ «Кормові ресурси» на адресу ТОВ «Еверест 2017».

Відповідач зазначає, що у ТОВ «Еверест 2017» згідно даних ЄРПН з дати реєстрації його в органах ДФС платником податку на додану вартість з 01.09.2017, відсутнє придбання комбікорму в асортименті, які в свою чергу були реалізовані на адресу ТОВ «Аквітан», код за .

Також в ході перевірки встановлено проведення ТОВ «Аквітан» операцій з придбання соняшника у ТОВ «Еверест 2017» на підставі договору купівлі - продажу №31/05 від 31.05.2018 року (м.Суми).

На виконання умов Договору купівлі-продажу №31/05 від 31.05.2018 року, ТОВ «Еверест 2017» на адресу ТОВ «Аквітан» було поставлено соняшник в кількості 57,3 т. на загальну суму 658949,86 грн., в т.ч. ПДВ 109824,97 грн., а саме:

- за травень 2018 року на суму 279450,00 грн., в т.ч. ПДВ 46575,0 грн.,

- за червень 2018 року на суму 379499,86 грн., в т. ч. ПДВ 63249,97 грн.

На постачання соняшнику ТОВ «Еверест 2017» на адресу ТОВ «Аквітан» були виписані податкові накладні з найменуванням товару на підставі видаткових накладних в кількості 3 шт.

Суму податку на додану вартість за травень-червень 2018 року за зазначеними податковими накладними у сумі 109824,97 грн., ТОВ «Аквітан» включено до податкового кредиту відповідного періоду, та відображено у Додатку 5 (№ від 19.06.2018) до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року сумі 46575,00 грн., та у Додатку 5 (№ від 20.07.2018) до податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2018 року в сумі 63249,97 грн.

Відповідно до проведеного аналізу ЄРПН, відповідачем було встановлено, що вищезазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунки з ТОВ «Еверест 2017» проведено у безготівковій формі на загальну суму 256450,00 грн.

Відповідно до наданих до перевірки первинних документів, транспортування соняшнику від ТОВ «Еверест 2017» відбувалося відповідно до товарно-транспортних накладних, згідно яких, вказаний товар транспортувався автомобілем - MAN НОМЕР_11, причіп/напівпричіп НОМЕР_10, Вид перевезень - автомобільний, Автомобільний перевізник - ОСОБА_6, Водій - ОСОБА_6, Замовник - ТОВ «Еверест 2017», ІПН 22, Сумська обл., Буринський р-н, с.Хустянка, Вантажовідправник - ТОВ «Еверест 2017», ІНП 22, Вантажоодержувач - ТОВ «Аквітан», ІПН 95, Сумська обл., Буринський р-н, с.Хустянка, Пункт навантаження - м.Суми, Пункт розвантаження - Сумська обл., Буринський р-н, с.Хустянка.

При дослідженні наданого до перевірки Договору поставки соняшника №31/05 від 31.05.2018 року (м.Суми) встановлено, що згідно п. 3.11 даний Договір набуває чинності від дня його підписання та діє до 31.12.2017 року, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов'язків - до повного виконання ними прийнятих на себе зобов'язань.

Відповідач зазначає, що термін дії Договору закінчився раніше ніж було його укладання.

Як і при попередньому договорі, позивачем на перевірку не були надані сертифікати якості, або інші документи, що свідчили б про якість та походження соняшника придбаного у ТОВ «Еверест 2017».

Згідно податкової інформації, зібраної відповідно до ст. 74 ПКУ, яка може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів, відповідачем було встановлено, що ТОВ «Еверест 2017», не являється виробником соняшника, який нібито було реалізовано на адресу ТОВ «Аквітан». Згідно бази даних ДФС України основний вид діяльності підприємства ТОВ «Еверест 2017» є - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

Також відповідачем встановлено, що за період господарської діяльності до моменту реалізації соняшника на адресу контрагента покупця ТОВ «Аквітан», не встановлено придбання соняшника у контрагентів підприємством ТОВ «Еверест 2017».

ТОВ «Еверест 2017», згідно даних ЄРПН з дати реєстрації його в органах ДФС платником податку на додану вартість з 01.09.2017, відсутнє придбання соняшника, який в свою чергу нібито був реалізований на адресу ТОВ «Аквітан».

Факт відсутності законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва комбікорму підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Окрім того, відповідач вказує на відсутність трудових ресурсів у ТОВ «Еверест 2017», а також зазначає, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2018 за фактом реєстрації фіктивних суб'єктів підприємницької діяльності, з метою прикриття незаконної діяльності щодо формування незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість для суб'єктів підприємницької діяльності, в т.ч. «Еверест 2017» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 cт. 27, ч. 3 ст. 212 КК України.

Щодо іншого контрагента позивача - ТОВ «Інфірал - Інвест», відповідачем в ході перевірки було встановлено наступне.

ТОВ «Аквітан» у квітні 2018 року проводило операції з ТОВ «Інфірал - Інвест» (код 41648783) по придбанню добрив мінеральних фракції NPK 16-16-16 для використання у власній господарській діяльності в кількості 73,2 т. на загальну суму 799999,20 грн., в тому числі ПДВ 133333,20 грн.

Для перевірки взаємовідносин з ТОВ «Інфірал - Інвест» були надані: видаткова накладна №1 від 06.04.2018 на загальну суму 7999999,20 грн., в т.ч. ПДВ 133333,20 грн. та податкова накладна №5 від 06.04.2018 на загальну суму 7999999,20 грн., в т.ч. ПДВ 133333,20 грн. Рахунок на оплату №06/18 від 06.04.2018 на загальну суму 1999999,20 грн., в т.ч. ПДВ 133333,20 грн. Розрахунки з ТОВ «Інфірал - Інвест» проведено не було. Транспортування проводилось власним транспортом ТОВ «Аквітан».

Відповідно до проведеного аналізу ЄРПН, відповідачем було встановлено, що вищезазначені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно Системи автоматизованого співставлення податкового зобов'язання та податкового кредиту між ТОВ «Аквітан» та ТОВ «Інфірал - Інвест» встановлено розбіжність в сумі 133333,20 грн., де задекларований податковий кредит у ТОВ «Аквітан» у квітні 2018 року, більший ніж задеклароване податкове зобов'язання у ТОВ «Інфірал - Інвест».

ТОВ «Аквітан» до перевірки не надано сертифікатів якості або інших документів, що свідчили б про якість та походження придбаних у ТОВ «Інфірал - Інвест» товарно-матеріальних цінностей. ТОВ «Аквітан» до перевірки не було надано договору на постачання продукції з ТОВ «Інфірал - Інвест».

Згідно з наданими до перевірки платіжними дорученнями, розрахунки з ТОВ «Інфірал - Інвест», станом на кінець перевірки 30.09.2018 року, проведено не було. Тобто, обов'язки сторін господарської операції, а саме реалізація ТМЦ з боку ТОВ «Інфірал - Інвест» та оплата за ТМЦ з боку ТОВ «Аквітан» не виконано сторонами в момент вчинення правочину. Виходячи з наведеного та враховуючи ст. 208 ЦК України, відповідач зазначає, що господарські взаємовідносини між зазначеними особами повинні бути оформлені письмово, (договір, тощо).

Як і при попередньому договорі, позивачем на перевірку не були надані сертифікати якості або інші документи, що свідчили б про якість та походження соняшника придбаного у ТОВ «Інфірал - Інвест».

Аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ «Інфірал - Інвест» щодо придбання мінеральних добрив, свідчить про відсутність факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва контрагентами - постачальниками.

Відповідач зазначає, що у ТОВ «Інфірал - Інвест», згідно даних ЄРПН, протягом 2018 року відсутнє придбання добрив мінеральних фракції NPK 16- 16-16, які в свою чергу були ним реалізовані на адресу ТОВ «Аквітан».

Натомість, протягом 2018 року відбувається придбання ТОВ «Інфірал - Інвест» різноманітних товарів, а саме: бензин, шапка в'язана, черевики зимові, рукавички, сир, горіхи.

Інших товарів, робіт протягом 2018 року, підприємство ТОВ «Інфірал - Інвест» не придбавало. Зовнішньоекономічної діяльності на протязі 2018 року ТОВ «Інфірал - Інвест» не здійснювало.

Факт відсутності законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва ТМЦ (добрив мінеральних фракції NPK 16-16-16) підтверджується даними Єдиного реєстру податкових накладних (згідно п. 201.1 cт. 201 ПКУ «Платники податку зобов'язані скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних») та поданою до органу ДФС податковою звітністю.

Підсумовуючи вищевикладені обставини, відповідач зазначає, що ним фактично встановлено відсутність підтвердження реальності здійснення даних операцій.

Викладене вище, на думку відповідача доводить, що ТОВ «Аквітан» допущено порушення наступних норм податкового законодавства: пп. «а» п.198.1, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме: завищено суму податкового кредиту на загальну суму 1184502,37 грн.

Наявність вищевказаних доказів, є свідченням факту нереальності здійснення господарських операцій по ланцюгу постачання, а первинні документи складені від імені ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал - Інвест» в адресу ТОВ «Аквітан» в частині реалізації ТМЦ, не мають жодної юридичної значимості.

Суд не погоджуючись з доводами відповідача та задовольняючи позовні вимоги, свою позицію обґрунтовує наступним.

Для бухгалтерського обліку, що базується на безперервному документуванні всіх здійснюваних господарських операцій, первинні документи є документальними свідоцтвами, що підтверджують отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальника.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень під час проведення перевірки не встановлено відсутності у позивача первинних документів.

Надані до перевірки оригінали первинних документів (видаткові та податкові накладні) містять назву документа (форми), дату та місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, первинні документи виписані реально існуючими суб'єктами господарювання.

Вказані документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст.44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне: забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридично/ сили і доказовості, призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак є належними та допустимими доказами реальності вчинення господарських операцій.

Стосовно ненадання договору з ТОВ «Інфірал-Інвест» суд зазначає, що в ході судового розгляду було встановлено, що між директором ТОВ «Аквітан» - Романенком Сергієм Івановичем, та директором ТОВ «Інфірал-Інвест» - Постоюк Олександром Миколайовичем, була досягнута усна домовленість про поставку товару, асортимент та перелік, яких визначений у видаткових накладних.

Відповідно до видаткової накладної №1 від 06 квітня 2018 року, ТОВ «Аквітан» було отримано товар: добрива мінеральна фракція Npk 16-16-16 в кількості 73,26 тон.

Всього на суму 799999,20 грн., в т.ч. ПДВ 133333,20 грн.

Посилання відповідача на норми ст.208 Цивільного кодексу України є таким, що не відповідає загальним нормам права, які регулюють договірні відносини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 2 ст. 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Частиною 1 ст. 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладання договору поставки. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Тому, враховуючи поставку ТОВ «Інфірал-Інвест» товару ТОВ «Аквітан», прийняття товару підтверджує факт укладання між сторонами договору поставки у спрощений спосіб.

Стосовно дефективності первинних документів щодо підтвердження транспортування ТМЦ отриманих від контрагентів-постачальників, суд зазначає наступне.

Транспортування здійснювалось відповідно до товарно-транспортних накладних: ТТН №Р64 від 16.07.2018 року; ТТН №Р65 від 17.07.2018 року; ТТН №Р66 від 19.07.2018 року; ТТН №Р67 від 20.07.2018 року; ТТН №Р68 від 20.07.2018 року; ТТН №Р72 від 01.08.2018 року; ТТН №Р73 від 01.08.2018 року; ТТН №Р74 від 02.08.2018 року; ТТН №Р78 від 02.08.2018 року; ТТН №Р79 від 03.08.2018 року; ТТН №Р94 від 06.08.2018 року; ТТН №Р95 від 06.08.2018 року; ТТН №Р96 від 07.08.2018 року.

Щодо змісту встановлених неточностей, а саме, відсутність печатки водія експедитора, відсутність розшифровки підписів та конкретизації посади відповідальних осіб, суд зазначає, що вказані неточності за своєю суттю не можуть бути підставою для визнання угоди безтоварною, у зв'язку з наступним.

Наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття права власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною. Не можна вважати обґрунтованим висновок про не підтвердження факту поставки у зв'язку з відсутністю товарно-транспортних накладних або неналежним їх оформленням, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту. Чинним законодавством України передбачено обов'язковість товарно-транспортної накладної лише у випадку надання послуг з перевезення.

Як встановлено з матеріалів справи, укладений договір між позивачем та ТОВ «Еверест 2017», містить положення щодо найменування, кількості, якості та асортименту товару, що свідчить про наявність наміру щодо настання реальних наслідків у момент укладення договорів, оскільки, укладаючи угоду, сторони домовлялися щодо істотних умов правочину.

Акт перевірки не містить жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, до правового статусу сторін договорів як платників ПДВ, відповідності спірних правочинів вимогам закону, належності складання первинних документів за спірними правочинами.

Викладене в акті перевірки судження податкового органу про вчинення платником податків порушень закону ґрунтується лише на припущеннях щодо безтоварності угоди.

При цьому, мотивами, на підставі яких відповідач дійшов висновку про відсутність реальності здійснення господарських операцій, є помилки в товарно-транспортних накладних, відсутність сертифікатів якості на придбаний товар, помилка в даті закінчення дії договору, а також відсутність факту (джерела) законного введення в обіг товару, відсутності трудових ресурсів, у контрагентів позивача за ланцюгом постачання.

Суд не погоджується із висновком відповідача про нереальність господарських операцій з підстав відсутності сертифікатів якості на придбаний товар, оскільки сертифікат якості - це документ, який підтверджує якість товарів та за своїм змістом не може доводити або спростовувати факт поставки товару, оскільки містить виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам. Відтак, відсутність сертифікату якості не може свідчити про безтоварність господарської операції.

Крім того, суд зауважує, що сертифікати якості та документи про походження товару, відповідачем безпідставно віднесено до первинних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З урахуванням змісту наведених норм законодавства, суд зазначає, що сертифікати та документи про походження товару не є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, не підтверджують їх зміст та обсяг, одиницю виміру. А відтак, посилання відповідача на дефектність вказаних документів є безпідставним та необґрунтованим.

Разом з цим, нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг), має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відносно висновку відповідача щодо відсутності факту (джерела) законного введення в обіг товару та реального задекларованого виробництва, відсутності трудових ресурсів, основних засобів та іншого майна, які необхідні для виробництва та постачання товарів, у контрагентів позивача за ланцюгом постачання, слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створенім) необоротних активів, у тому числі при їх ввезені на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести: облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України:; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум додатків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовлення товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях, у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності та документальне підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Разом з тим, реальність спірних господарських операцій позивача з ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал-Інвест» підтверджується належними первинними документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам податкового законодавства, зокрема, наданим договором поставки, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними та податковими накладними.

Доводи податкового органу про не підтвердження реальності зазначених господарських операцій, з огляду на не підтвердження поставок в ланцюгу до товаровиробника, не можуть бути підставою для позбавлення платника права на формування податкового кредиту. Сума податку на додану вартість, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару і саме продавець товару несе обов'язок сплатити суму податку до бюджету, а у разі якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

При цьому слід зазначити і те, що факт допущення порушень контрагентами платника податків при сплаті своїх податкових зобов'язань сам по собі не є доказом недобросовісності платника податків.

Чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Така позиція суду узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема, рішенням «Булвес АД проти Болгарії», відповідно до якого, платник ПДВ не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальником, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, право на податковий кредит не може ставитися у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Окремо суд вважає за потрібне зазначити, що посилання відповідача на наявність кримінального провадження, у якому згадується контрагент позивача, на час розгляду даної справи є безпідставним, оскільки відповідачем не надано будь-якої фактичної інформації, яка могла б нести доказову базу у спірних правовідносинах, окрім самого факту існування вказаного кримінального провадження. Також відповідач на пропозицію суду надати матеріали зустрічних перевірок вищевказаних контрагентів, зазначив про відсутність вказаних матеріалів.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідності до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи наведені відповідачем доводи, суд приходить висновку, що відповідачем не наведено ні в акті перевірки, ні в судовому засіданні конкретних доказів того, що господарські операції між позивачем та ТОВ «Еверест 2017» та ТОВ «Інфірал-Інвест» у перевіреному періоді, реально не відбувалися та мали ознаки фіктивності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.12.2018 № та № є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області судовий збір у розмірі 25930,28 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 22.12.2018 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 22.12.2018 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан" (вул. Кузнєчна, 5, м. Суми, Сумська область, 40030, ) судовий збір у розмірі 25930,28 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02 травня 2019 року.

Суддя С.М. Глазько