Справа № 569/2044/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/4199/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2019 року, ухвалене суддею Галінською В.В. у м Рівне о 14:51, у справі №569/2044/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справах про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача - Чернівецької митниці ДФС, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.106) просив визнати протиправною та скасувати постанову в справах про порушення митних правил №3355/40800/18, №3356/40800/18 від 11.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог покликається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідачем порушено вимоги щодо порядку притягнення до адміністративної відповідальності при винесенні оскаржуваної постанови.

Вказує, що відповідачем здійснено розгляд справ про порушення митних правил здійснено без його участі, не повідомивши про місце та час їх розгляду.

Оскаржуваною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 гривень.

Підставою для накладення адміністративного стягнення слугувало встановлення митницею факту порушення митних правил (порушення строку доставки вагонів до митного органу), відповідальність за які передбачена ч.3 ст.470 МК України.

Позивач вважає такі висновки необґрунтованими, оскільки відповідачем не були враховані всі обставини справи. Зауважує, що наказом №1162/ОС від 13.05.2017 ОСОБА_1 призначено виконуючим обов'язки начальника виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Відповідно до п.2.17 спільного наказу Державної митної служби та Міністерства транспорту України від 18.09.2008 відповідальність несе начальник дирекції залізничних перевезень, у зв'язку з чим на позивача як на посадову особу оскаржуваною постановою накладено адміністративне стягнення. Однак, з 21.08.2018 на підставі наказу №1662/ос обов'язки начальника виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» було покладено на іншу особу, тому станом на 22.10.2018 - дати порушення справи, позивачем обов'язки начальника не виконувались. Крім того зауважує, що в його посадові обов'язки начальника виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не входить передача документів до митниці призначення чи доставка товару, начальник не впливає та не контролює проходження вагонів по інших залізницях.

Вважає, що визначення вини за вказаним спільним наказом від 18.09.2008 є грубим порушенням Конституції України та основних принципів ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст.114 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини щодо наявності вини та відповідальності особи, оскільки не може бути посадова особа визначена винною окремим актом (наказом) наперед, незалежно від її участі у винних діях, порушеннях, бездіяльності, що в результаті і має складати форму вини і відповідальності.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Сафонова Євгена Геннадійовича від 11 січня 2019 року у справі про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, та закрито справу про адміністративне правопорушення. В решті вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що в діях ОСОБА_1 відсутня така ознака складу порушення митних правил як вина, оскільки його умисел на порушення строку доставки вагонів чи протиправна необережність щодо дотримання цього строку не встановлені.

Судом враховано покликання позивача на те, що спірна постанова винесена відповідачем з порушенням процедури розгляду справи про порушення митних правил, зокрема позивач не отримував протоколи про порушення митних правил і останній не знав про час та місце розгляду даної справи, що підтвердується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим відповідачем до відзиву, за яким уповноважена особа ОСОБА_4 21.01.2019 отримала постанову про порушення митних правил, а розгляд адміністративної справи відбувся без його участі 11.01.2019, в той час, коли останній перебував у відпустці, що стверджується наказом №3954 від 27.12.2018 про надання ОСОБА_1 відпустки з 10.01.2019 по 22.01.2019.

Чернівецькою митницею ДФС було обмежено права позивача на захист та він був позбавлений можливості скористатись своїм правом надання доказів в підтвердження обставин справи, відтак на момент винесення оскаржуваної постанови відповідачем були порушені вимоги ст. 526 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 11 січня 2019 року в.о.заступника начальника Чернівецької митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Сафонов Євген Геннадійович виніс постанову у справах про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 8500 грн (а.с.8-12).

Із вказаної постанови митного органу слідує, що підставою для накладення адміністративного стягнення є встановлення факту порушення позивачем строку доставки вагонів до митного органу більше, як на десять діб.

ОСОБА_1, вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення в розмірі 8500 грн протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 318 Митного коденсу України (далі - МК України) передбачено, що митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

В розумінні ч. 1 статті 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.2 ст. 246 МК України порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 246 Митного кодексу України Наказом Міністерства фінансів України № 1066 від 09.10.2012 затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2012 за №2120/22432 (далі - порядок № 1066).

Відповідно до розділу II Порядку №1066 під час відправлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення обов'язково встановлюється строк транзитного перевезення до митниці призначення.

У разі перевезення товарів залізничним транспортом строк транзитного перевезення встановлюється на підставі календарного штемпеля залізничної станції відправлення (прикордонної передавальної), проставленого у перевізних документах та/або ДКПТ, починаючи з 24 години дати прийняття цією станцією товару до перевезення.

Згідно із пунктом 4.2 Порядку №1066 у разі залізничних перевезень працівник залізничної станції проставляє на перевізних документах та кожному примірнику МД календарний штемпель станції відправлення, який свідчить про взяття залізницею солідарного зобов'язання щодо доставки у митницю призначення товарів (вантажів) та дотримання митних правил.

Пунктом 2 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема для залізничного транспорту - 28 діб.

Відповідно до ст.219 Митного кодексу України залізниця несе передбачену цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, до митного органу призначення.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.17 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України, затвердженої наказом Держмитслужби України та Міністерства транспорту та зв'язку України від 18.09.2008 №1019/1143, відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем, несе залізниця в особі начальника дирекції залізничних перевезень.

Відповідно до ст.527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: про проведення додаткової перевірки; про накладення адміністративного стягнення; про закриття провадження у справі.

Водночас, розділом ХІХ МК України визначено порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил.

Статтею 522 Митного кодексу України передбачено, що справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п'ятою статті 470, статтями 474, 475, 477-480, частинами першою - п'ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

В розумінні ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб'єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративне судочинство України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Так, із змісту оскаржуваної постанови судом встановлено, що 07.08.2018 у пункті пропуску «Вадул-Сірет - Вікшани» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС агентом комерційної контори передач станції «Вадул-Сірет» до митного контролю було подано товаросупровідні документи: залізнична накладна ЦИМ/СМГС №553925 від 20.06.2018, рахунок-фактура №4 від 21.06.2018, згідно яких та інформації, зазначеної у митній декларації №UA204040/2018/6825 від 21.06.2018, ДП «Дубровицьке лісове господарство» (Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Комунальна, 3) відправило товар «Дрова паливні» залізничним вагоном №63390686 на адресу одержувача - Румунія, м.Радауц, вул.Австрійська,2.

Згідно календарного штемпеля залізничної станції «Дубровиця», проставленого у графі 70 «Календарный штемпель станции отправления» залізничної накладної ЦИМ/СМГС №553925 від 20.06.2018, датою прийняття товару до перевезення є 21.06.2018, а відтак контрольною датою доставки у митницю призначення є 19.07.2018.

Згідно календарного штемпеля залізничної станції «Вадул-Сірет», проставленого в графі 116 «Штемпель пограничных станций перехода» примірника «Лист уведомление о прибытие груза/таможня» залізничної накладної ЦИМ/СМГС №553925 від 20.06.2018, датою прибуття вантажу на станцію «Вадул-Сірет» (митницю призначення) є 07.08.2018.

Згідно інформації, отриманої з листа залізничній станції «Вадул-Сірет» від 13.08.2018 №52 (вх.митниці № 1270/10/24-70-03-01-22) на запит Чернівецької митниці ДФС (вих.№509/10/24-70-62-03/01 від 09.08.2018), встановлено, що залізничний вагон №63390686 на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходився на коліях залізничної станції «Здолбунів» Рівненської дирекції залізничних перевезень.

На час доставки залізничного вагона №63390686 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність непереборної сили, що перешкоджали доставити товару строк, встановлених Митним кодексом України, подано не було.

Таким чином, виконувач обов'язків начальника «Рівненська дирекція залізничних перевезень» громадянин ОСОБА_1 допустив перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки товару «Деревина паливна», який переміщувався у залізничному вагоні №63390686, до митного органу призначення більше, ніж на 10 діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

07.08.2018 у пункті пропуску «Вадул-Сірет - Вікшани» митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС агентом комерційної контори передач станції «Вадул-Сірет» до митного контролю було подано товаросупровідні документи: залізнична накладна ЦИМ/СМГС №553909, №553883, №553891 від 20.06.2018, рахунок фактура №34, №35, №36 від 21.06.2018, згідно яких та інформації, зазначеної у митній декларації №UA204040/2018/6825 від 21.06.2018, ДП «Дубровицьке лісове господарство» (Рівненська область, м. Дубровиця, вул. Комунальна, 3) відправило товар «Дрова паливні» залізничними вагонами №66741679, №68823533 та №68516608 на адресу одержувача - Румунія, м.Радауц, вул.Австрійська,2.

Згідно календарного штемпеля залізничної станції «Дубровиця», проставленого у графі 70 «Календарный штемпель станции отправления» залізничної накладної ЦИМ/СМГС №553909, №553883, №553891 від 20.06.2018, датою прийняття товару до перевезення є 21.06.2018, а відтак контрольною датою доставки у митницю призначення є 19.07.2018.

Згідно календарного штемпеля залізничної станції «Вадул-Сірет», проставленого в графі 116 «Штемпель пограничных станций перехода» примірника «Лист уведомление о прибытие груза/таможня» залізничної накладної ЦИМ/СМГС №553909,553883, 553891 від 20.06.2018, датою прибуття вантажу на станцію «Вадул-Сірет» (митницю призначення) є 07.08.2018.

Згідно інформації, отриманої з листа залізничної станції «Вадул-Сірет» від 13.08.2018 №52 (вх. митниці № 1270/10/24-70-03-01-22), отриманої на запит (вих.№509/10/24-70-62-03/01 від 09.08.2018), Чернівецькою митницею ДФС встановлено, що залізничні вагони №66741679, №68823533 та №68516608 на час закінчення строку доставки у митницю призначення знаходились на коліях залізничної станції «Здолбунів» Рівненської дирекції залізничних перевезень.

На час доставки залізничних вагонів №66741679, №68823533 та №68516608 у митницю призначення документів, які б підтверджували наявність непереборної сили, що перешкоджали доставити товару строк, встановлених Митним кодексом України, подано не було.

Таким чином, виконувач обов'язків начальника «Рівненська дирекція залізничних перевезень» громадянин ОСОБА_1 допустив перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки товару «Деревина паливна», який переміщувався у залізничних вагонах №66741679, №68823533 та №68516608 до митного органу призначення більше, ніж на 10 діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Вказаною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності саме громадянина України ОСОБА_1, а не посадову особу, яка несе відповідальність за втрату чи неналежну доставку товарів, що перебувають під митним контролем.

Разом з тим, згідно посадової інструкції начальника виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" вбачається, що в посадові обов'язки, як начальника, не входить передача документів до митниці призначення чи доставка товару, а отже він не може контролювати проходження вагонів по інших залізницях (а.с.14-16).

Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів слідує, що згідно наказу №479 від 15.08.2018 в.о.старшого диспетчера поїзного відділу перевезень ОСОБА_3 направлено у відрядження ст.Вадул-Сірет для з"ясування обставин затримки доставки та надання пояснень з 15.08.2018 по 17.08.2018 (а.с.21-22).

Відповідно до п.2.1 Посадової інструкції старшого диспетчера поїзного відділу перевезень, ОСОБА_3 контролює і затверджує добові та змінні плани вантажної роботи (а.с.23-26).

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у діях особи, на яку оскаржуваною постановою накладено адміністративне стягнення, вини як ознаки суб'єктивної сторони складу порушення митних правил, відтак доводи відповідача про вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, не узгоджується із встановленими обставинами справи.

Так, відповідно до ч.6 ст.530 МК України, перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 цієї статті за наслідками розгляду даної категорії справ суд має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Водночас, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил згідно з статтею 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

За правилами ч.2 цієї статті про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (ч.4 ст. 526 МК України)

Так, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються доводи позивача про порушення відповідачем вимог щодо порядку здійснення провадження у справі про порушення митних правил, покликаючись на неналежне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, як обставину, що вказує на неправомірність оскаржуваної постанови.

Колегією суддів встановлено, що позивачем не отримувались протоколи про порушення митних правил та відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача про неналежне повідомлення про час та місце розгляду справ про порушення митних правил.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що листом №Я-1756/24-70-20-02-01/04 від 21.11.2018, скерованим на поштову адресу ОСОБА_1, Чернівецькою митницею ДФС повідомлено позивача про розгляд справ про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18, призначений на 15:00 год 14.12.2018. Отримання адресатом зазначеного листа підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення ф.119 - штрихкодовий ідентифікатор 58 8 (а.с.76)

13 грудня 2018 року Чернігівською митницею ДФС отримано від ОСОБА_1 заяву від 12 грудня 2018 року, у якій заявник просив перенести розгляд справ про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18, призначений на 15:00 год 14.12.2018.

На наслідками розгляду заявленого позивачем клопотання Чернівецькою митницею ДФС на адресу позивача скеровано лист №Я-1936/24-0-20-02-01/04 від 19.12.2018 «Щодо дати розгляду справ про порушення митних правил». Даним листом ОСОБА_1 повідомлено про задоволення його заяви про відкладення розгляду справ про порушення митних правил та надано інформацію про дату, час та місце розгляду справ: 11.01.2019 о 15:00 год, в адмінбудинку Чернівецької митниці ДФС за адресою: м.Чернівці, вул.Руська, 248 «М». Водночас надано роз'яснення про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.498 МК України.

При цьому, матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на підтвердження отримання вказаного листа позивачем, що свідчить про неналежне повідомлення особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, дати, часу та місця розгляду справи, що є порушенням визначених статтею 498 Митного кодексу України прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та вимог ст.526 МК України.

Колегія суддів зауважує, що розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, можливий лише за сукупності умов, які передбачають такий розгляд: належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та за відсутності заявлених такою особою клопотань про перенесення розгляду справи.

Відтак, в.о. заступника начальника Чернівецької митниці ДФС - начальнику управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Сафонову Є.Г. при прийнятті рішення про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 необхідно було встановити наявність доказів про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Як наслідок, апеляційний суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови посадовою особою Чернівецької митниці ДФС не було надано належної оцінки щодо наявності підстав для розгляду справ про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18 без участі ОСОБА_1

Наведені обставини враховані судом першої інстанції при перевірці законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил на відповідність критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень, визначених ч.2 ст.2 КАС України, та стосовно наявності передбачених статтею 531 МК України підстав для його скасування.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб'єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, ОСОБА_1 при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання незаконною та скасування постанови в справах про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18 від 11.01.2019.

Однак, позовні вимога про визнання рішення суб'єкта владних повноважень протиправним (незаконним) задоволенню не підлягає, оскільки в даному випадку охоплюються вимогами щодо її скасування.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови Чернівецької митниці ДФС в справах про порушення митних правил №3355/40800/18 та №3356/40800/18 від 11.01.2019 та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 271, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 березня 2019 року у справі №569/2044/19 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді Р. Й. Коваль
В. В. Гуляк