Справа № 826/15110/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2019 року № 826/15110/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши за правилами письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення від 16.08.2017 року, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 16.08.2017 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, прийняте у зв'язку з не підтвердженням факту народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. в м. Біла Церква Київської області.

- зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2016 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до вимог чинного законодавства та прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/15110/17 та призначено судовий розгляд на 25.01.2018.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судове засідання з'явились уповноважені представники сторін. Судом зобов'язано представника позивача надати відповідь на відзив, а представника відповідача - надати докази по справі. Судовий розгляд справи відкладено до 07.03.2018.

У вказане судове засідання з'явились уповноважені представники сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх тим, що відповідач протиправно зупинив розгляд його заяви про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, у зв'язку з нібито не підтвердженим фактом народження діда позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Біла Церква Київської області.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, наголошуючи на тому, що позивач неодноразово викликався в приміщення ГУ ДМС України в м. Києві для надання додаткових пояснень та документів, перед тим як його справа була передана до архіву, до того ж, до матеріалів справи надано відомості з Державного архіву Київської області та з РАЦСу Дніпровського району, в яких зазначено, що жодних відомостей про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Біла Церква, немає, тому неправомірних дій з боку відповідача вчинено не було.

Судом у вказаному судовому засіданні від відповідача витребувано додаткові докази та відкладено розгляд справи на 20.04.18.

У зазначене судове засідання з'явились уповноважені представники сторін.

Представником відповідача надано для огляду суду оригінал особової справи позивача, судом звірено оригінали документів з копіями, які наявні в матеріалах справи та встановлено їхню відповідність.

Від представників сторін надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, зважаючи на що судом задоволено зазначене клопотання та відповідно до ч. 3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, оголошено про перехід до письмового провадження в розгляді зазначеної адміністративної справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне, 29.12.2016 року позивачем подано до Дарницького районного відділу ГУ ДМС у м. Києві заяву про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, в зв'язку з народженням його діда на території України до 24.08.1991 року.

Разом із заявою було подано заяву про зобов'язання припинити громадянство, оригінал та копію паспорту позивача, оригінал та копію свідоцтва про народження ОСОБА_1, оригінал та копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 (мати позивача), оригінал та копію довідки про укладення шлюбу, експертний висновок, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, оригінал та копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 (діда позивача).

В свідоцтві про народження діда та у витязі із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу ОСОБА_2 містяться відомості, що підтверджують народження діда позивача 07.02.1927 у м.Біла Церква Київської обл.

Натомість відповідач своїми листами повідомив позивача, що справа за його заявою була припинена у зв'язку з ненаданням належних доказів, що підтверджують народження діда на території України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України "Про громадянство України" від 18 січня 2001 року №2235-III (далі також - Закон №2235-III).

Так, відповідно до положень ст.2, п.2 ст.6, ч.ч. 1, 5, 8 ст.8, ч.6 ст.9 Закону №2235-III, законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

2) запобігання виникненню випадків безгромадянства;

3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України;

4) визнання права громадянина України на зміну громадянства;

5) неможливості автоматичного набуття громадянства України іноземцем чи особою без громадянства внаслідок укладення шлюбу з громадянином України або набуття громадянства України його дружиною (чоловіком) та автоматичного припинення громадянства України одним з подружжя внаслідок припинення шлюбу або припинення громадянства України другим з подружжя;

6) рівності перед законом громадян України незалежно від підстав, порядку і моменту набуття ними громадянства України;

7) збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням.

Особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов'язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов'язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов'язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні.

Разом з тим, Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі також - Порядок №215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Пунктом 1 Порядку №215 визначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом ІІ цього Порядку.

Відповідно до положень п.5 Порядку №215 заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.

Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред'являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Пунктом 28 Положення №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" -"в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Згідно п.89 Положення №215 управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, управління, відділ (сектор) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, начальник управління, відділу (сектору) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

Так, судом встановлено, що відповідно до матеріалів Справи № 8.1-5/2017 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1, останнім подано до відповідача Заяву № 5/2017 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, в якій вказано, що його дід народився на території України.

Також надано зобов'язання припинити іноземне громадянство, копію паспорта, свідоцтво про народження, в якому вказано, що його батько по національності «Руський», а мати «Єврейка». Надано й свідоцтво про народження матері - ОСОБА_4, довідку про вступ до шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (мати та батько позивача), довідку про укладення шлюбу № 332, експертний висновок № 056/1220-m, в якому вказується, що не зважаючи на розбіжності у зазначенні імені та по батькові матері позивача в усіх наданих документах, зазначено про одну і ту ж людину.

Також в особовій справі міститься Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя в якому вказано, що ОСОБА_2 народився в м.Біла Церква, Київської обл.

Відповідно до Свідоцтва про народження НОМЕР_1, яке міститься в матеріалах справи та в справі відповідача, відповідно до якого дід позивача народився в губернії Біла Церква в 1927 році.

Також в матеріалах особової справи міститься лист від 10.03.2017 № 315/16.6-09 Головного територіального управління юстиції у м.Києві Дніпровського районної у м.Києві Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану, в якому повідомляється, що інформація щодо наявності реєстрації народження в м.Біла Церква та факту видачі свідоцтва НОМЕР_1 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2- відсутні.

Головним управлінням ДМС України в м.Києві листом від 07.04.2017 № 1-16/34-2-17 повідомив, що підтвердити факт народження діда позивача не можливо.

Державний архів Київської області листом від 15.05.2017 № 01-43/693 повідомив, що книга реєстрації актових записів про народження по місту Біла Церква Білоцерківської округи за 1927 рік на зберігання до архіву не передавалась.

Також в матеріалах справи міститься лист ДМС України в якому зазначено, що до матеріалів справи необхідно долучити належним чином завірену копію свідоцтва про народження діда позивача.

Судом встановлено, що жодним листом, який був надісланий відповідачем позивачу не зазначено про обставину необхідності надання належним чином засвідченої копії свідоцтва його діда.

Натомість, в листах від 11.04.2017, від 30.05.2017, від 20.06.2017 та від 25.07.2017 вказано про прохання терміново з'явитись на особистий прийом до відділу громадянства ГУ ДМС України в м.Києві, оскільки встановлено, що інформація щодо наявності реєстрації народження та факту видачі свідоцтва про народження діда не підтверджується.

Рішенням про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 від 16.08.2017 відповідач припинив розгляд справи та списав документи до архіву.

І листом від 16.08.2017 № 1-16/5-2017 повідомлено позивача, що припинено провадження за його заявою в зв'язку з не усуненням у визначений законодавством термін (протягом двох місяців) недоліків по справі.

При цьому, суд наголошує, що про недолік в жодному з листів не було зазначено. Відповідач лише констатував факт, що надсилає запити до різних установ та отримує відповіді, інформація не підтверджується. Про конкретну вимогу надати належним чином засвідчену копію свідоцтва про народження діда вказано не було.

Також суд зазначає, що до матеріалів справи не надано підтвердження надсилання на адресу позивача вказаних листів відповідачем та не надано підтверджень отримання останнім цих листів.

Тому у суду відсутня можливість переконатись в факті обізнаності позивача про те, що інформація про народження діда не підтверджувалась.

Також в матеріалах справи міститься копія Свідоцтва про народження НОМЕР_1, відповідно до якого засвідчено факт народження Міхель Самуіловича ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Б. Церк. Окрузі, місті Б. Церкви.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про належне та допустиме підтвердження факту народження діда позивача на території України в місті Біла Церква, а отже дії відповідача щодо припинення розгляду справи позивача та передачі її до архіву є протиправними, а позовні вимоги - вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення № TS 900244 від 22.11.2017, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1280,00 грн., суд ухвалює, присудити зазначену суму на користь позивача з державних асигнувань ГУ ДМС України у м. Києві.

Керуючись ст.ст.3, 5, 7-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві від 16.08.2017 про припинення провадження за заявою ОСОБА_1 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням, прийняте у зв'язку з не підтвердженням факту народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. в м.Біла Церква Київської області.

3. Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.12.2016 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до вимог чинного законодавства та прийняти рішення про оформлення набуття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянства України.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач : Головне управління Державної міграційної служби України в місті Києві, 02152, м.Київ, вул. Березняківська, 4-А, .

Суддя Л.О. Маруліна