Справа № 631/1377/18
Суддя: Трояновська Т. М.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

номер провадження 2-а/631/32/19
справа 631/1377/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 травня 2019 року селище міського типу ОСОБА_1
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Трояновської Т.М.,
за участю секретаря судового засідання М'ячиної Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про оскарження дій субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -
30 листопада 2018 року за вхідним № 6132/18-вх на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, в якому останній просить суд постанову субєкта владних повноважень інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 303915 від 22.11.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушенняскасувати, справу про адміністративне правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязакрити.
В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги відповідно до яких просив суд скасувати постанову субєкта владних повноважень - інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 303915 від 22.11.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити на новий розгляд до батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 22.11.2018 року посадовою особою, субєктом владних повноважень - інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що 22.11.2018 року о 11 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по автодорозі М-22 сполучення Полтава-Олександрія 24 км керував транспортним засобом у якого на вітровому склі в зоні роботи склоочисників були присутні тріщини, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України).
Будучи не згодним зі вказаною постановою, ОСОБА_2 зазначив, що 22.11.2018 року він рухався із міста Кременчук Полтавської області через місто Кобеляки Полтавської області в місто Полтаву. На території Кобеляцького району Полтавської області станом на 22.11.2018 року виконувався капітальний ремонт автомобільної дороги. Під час руху по даній дорозі позивача обігнав автомобіль, із під заднього колеса якого вилетіло каміння, яким було пошкоджено вітрове скло автомобіля позивача. У результаті удару камінням на вітровому склі утворилися дві тріщини розміром до 5 см. Оскільки в напрямку руху не було СТО, на якому можливо було замінити скло, а пошкодження були незначні, позивач вирішив доїхати до обласного центру та здійснити ремонт. При зупинці ОСОБА_2 працівниками поліції було предявлено порушення правил дорожнього руху, а саме п.31.1 Правила дорожнього руху України. На пояснення позивача, що вищевказане пошкодження скла відбулося менше ніж пів години назад, можливості відремонтувати на проїжджій частині немає, пошкодження є незначним, продукція, яку перевозить позивач швидко псується, працівник патрульної поліції не відреагував. При цьому працівник поліції взявши документи водія пішов до свого службового автомобіля, повернувся приблизно через пять хвилин, повернув документи та передав складену ним постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
Позивач вважає, що інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_3 мав право звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, оскільки факт керування транспортним засобом з незначними пошкодженнями скла позивач визнає, між пошкодженням скла та виявленням правопорушення пройшов незначний проміжок часу, відсутня можливість усунути перешкоди, а також відсутня суспільна шкода від вчиненого діяння.
Позивач вважає, що винесена постанова серії НК № 303915 від 22.11.2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушенняє незаконною, оскільки відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцем знаходження органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, інспектор роти ОСОБА_3 позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у тому числі правом на захист, відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. 278 та ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3, справу направити на новий розгляд до відповідного компетентного органу, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться в позові та уточненій позовній заяві. Позивач акцентував увагу суду на порушення відповідачем встановленого законодавством порядку розгляду справи, який суттєво порушив його права, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушеннята порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.278 та ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, склав постанову самостійно в салоні свого службового автомобіля, ніяких його доводів чи доказів при винесені постанови не прийняв до уваги.
Відповідач, інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3В належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.ст. 124 - 127, ч. 1 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України, в судове засідання не з`явився. На електронну адресу суду відповідач надіслав відзив на адміністративний позов ОСОБА_2 відповідно до якого просив суд у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, оскільки позивачем у вищевказаній позовній заяві не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених вимог, незгода позивача з притягненням його до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Відповідач зазначив, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута з повним дотриманням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дану справу просив розглянути за його відсутності.
Суд з цього приводу вважає за необхідне зазначити, що провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності відноситься до категорії термінових адміністративних справ і розглядаються з урахуванням положень § 2 Глави 11 Розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Аналогічні приписи містить й ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приймаючи до уваги той факт, що судом створені необхідні умови для реалізації відповідачем по справі своїх процесуальних прав на участь у розгляді справи в суді, враховуючи, відсутність підстав для визнання явки відповідача обовязковою, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.
Копію відеозапису з нагрудного відео реєстратора або відеореєстратора, розміщеного в транспортному засобі, яким зафіксовано обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та обставини розгляду справи про адміністративне правопорушення, витребувані судом ухвалою від 03.12.2018 року, відповідачем не надано.
Вислухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
В силу положень ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності викладені у ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.
Під час розгляду справи судом встановлено, 22.11.2018 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху України).
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як встановлено ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно пояснень позивача, викладених у позовній заяві, та в судовому засіданні встановлено, що 22.11.2018 року на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія 24 км. водій керував транспортним засобом, у якого на вітровому склі в зоні роботи склоочисників були присутні тріщини, чим порушив п. 31.1 Правил дорожнього руху України, за що було накладено стягнення за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Оскаржена постанова була винесена відповідачем за місцем зупинки транспортного засобу.
Тобто, факт наявності певних ушкоджені на вітряному склі автомобіля, яким керував позивач - ним не оспорюється та підтверджується поясненнями наданими у судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 ст. 121 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Проте, що стосується порядку розгляду інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності слід відмітити наступне.
Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного вище Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1, 2 і 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 із змінами та доповненнями.
Так, відповідно до положень п.31.1 Правил дорожнього руху України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Суд, надаючи оцінку оскарженому рішенню вважає за необхідне зазначити наступне.
Імперативними приписами ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Аналогічні приписи містяться й у п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, відповідно до якого розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Статтею251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Аналіз наведених норм свідчить про існування певного порядку, при дотриманні якого посадова особа має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення. При розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа зобов'язана з'ясувати всі обставини, що пов'язані із його вчиненнями, зокрема, вину особи, можливість притягнення її до відповідальності, наявність пом'якшуючих та обтяжуючих обставин та інше.
Як вбачається, зі змісту позовної заяви, та пояснень позивача, наданих ним особисто у судовому засіданні, інспектором роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної лейтенантом поліції ОСОБА_3 ніяких пояснень, доводів чи доказів позивача при винесені постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 303915 від 22.11.2018 року прийнято не було та не враховано обставини вищевказаного правопорушення.
Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Як вже зазначалося вище згідно постанови серії НК №303915 від 22.11.2018 року встановлено, що 22.11.2018 року на автодорозі М-22 Полтава - Олександрія 24 км. ОСОБА_2 керував транспортним засобом у якого на вітровому склі в зоні роботи склоочисників були присутні тріщини, чим порушив п.31.1 Правил дорожнього руху України, за що було накладено стягнення за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушенняу вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 14).
З п. 8 постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіковане не в автоматичному режимі серії НК №303915 від 22.11.2018 року вбачається, що в даному конкретному випадку, до постанови не було додано жодного доказу на підтвердження винуватості позивача по справі (а.с. 14).
Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов'язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій та законність прийнятих рішень.
Згідно ч.5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Судом встановлено, що відповідачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та дотримання посадовою особою встановленого законом порядку розгляду справи.
При цьому, суд позбавлений можливості зробити однозначний висновок про дотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, який встановлено ст.279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі, в частині роз'яснення позивачу його прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури розгляду адміністративної справи та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.
Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України. Згідно пункту другого частини третьої вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення процедури розгляду справи, то з урахуванням встановлених Кодексом адміністративного судочинства завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність надіслання справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача на новий розгляд до компетентного органу, а саме до батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.
Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 8, 9, 77, 78, 125 127, 194, 229, 242 246, 255, 268, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 9, 121, 222, 251, 252, 254, 280, 283, 284, ч. 3 ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про оскарження дій субєкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову субєкта владних повноважень - інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 303915 від 22.11.2018 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити на новий розгляд до батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області.

Копію рішення відповідно до ч. 2 ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративнго судочинства України учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до Другого апеляційного адміністративного суду до або через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Судове рішення, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1, селище міського типу ОСОБА_1, Нововодолазького району, Харківської області, 63202, паспорт громадянина України серії ММ № 460560, виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківської області 14 лютого 2000 року.

Відповідач: інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_3, місцезнаходження батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області: вулиця проїзд 40 років ДАІ, будинок 3, місто Кременчук, Полтавської області, 39600.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03 травня 2019 року.

Суддя Т.М. Трояновська