Справа № 610/1068/19
Суддя: Стригуненко В. М.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

№ 610/1068/19

№ 2-а/610/18/2019

06.05.2019 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Харківської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 610/1068/19 (№ 2-а/610/18/2019) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області Сіроус Сергія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду вищевказаний позов, у якому просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 444885 від 03.04.2019р., як безпідставну та необґрунтовану, та таку, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, а також закрити провадження у справі.

Зазначив, що 03.04.2019р. зранку він під'їхав до смт. Білокуракино Луганської області на вантажному автомобілі RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом Schwarzmuller д.н.з. НОМЕР_4, при в'їзді в яке є розгалуження дороги праворуч, де встановлено знак 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», та ліворуч, де встановлено знак 1.10 «Нерівна дорога» з обмеженням максимальної швидкості 40км (знак 3.24). Виконуючи вимоги знаку 3.3. він поїхав дорогою з позначкою та наявністю знаку 1.10 «Нерівна дорога», однак на найближчому перехресті за ним він здійснив розворот, оскільки далі була ґрунтова дорога, стан якої був незадовільний, та поїхав до місця обслуговування підприємства, яке знаходиться на території населеного пункту, тобто до місця розвантаження, виконавши яке того ж дня близько 15.00год., коли він їхав у зворотному напрямку, його зупинив працівник поліції з метою перевірки документів. За результатами «такої перевірки» було складено оскаржувану постанову, яку було винесено з численними порушеннями, а саме: автомобіль було зупинено без законної на те причини; не було повідомлено інспектором свої дані; не було ознайомлено та роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України; постанову заповнено нерозбірливо, не чітко; вказано на порушення знаку 3.3. Д1, якого не існує в ПДР; інспектором було заперечено йому щодо залучення свідків; не було складено протокол про адміністративне правопорушення, хоча він заперечував вчинення інкримінованого правопорушення. Отже вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке до того ж, на його думку, є малозначним, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Позивач просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 30).

Для розгляду справи відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 26), причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. Жодних документів від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 205 КАС України неприбуття відповідача не унеможливлює розгляду справи.

З огляду на це, а також на скорочені строки розгляду справ даної категорії суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Як убачається з наявних у розпорядженні суду матеріалів, за постановою поліцейського СРПП Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області Сіроус Сергія Сергійовича серії ДПО18 № 444885 від 03 квітня 2019року на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він: «03.04.2019 року о 15год. 18хв. в смт. Білокуракине вул. Центральна, б. 61 керуючи т/з RENAULT MAGNUM д.н.з. НОМЕР_2 здійснив рух в дію знаку 3.3 Д1 та продовжив рух, чим порушив 3.3 Д1 вимоги дорожнього знаку (а.с. 10).

В оскаржуваній постанові ОСОБА_1 зазначив, що з порушенням не згоден, оскільки об'їзної дороги не існує. Вказав, що постанову буде оскаржувати в суді.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 інкримінується порушення дорожнього знаку 3.3 Д1, який не передбачений ПДР.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак доказів порушення позивачем ПДР відповідачем не надано.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказані мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Однак в оскаржуваній постанові не наведені докази, на підтвердження встановлених відповідачем обставин про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття рішення.

Отже, із наявних у суду матеріалів не убачається сукупності доказів: пояснень свідків, матеріалів фото- і кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді даної справи відповідачем не було з'ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Також з оскаржуваної постанови убачається, що позивач на місці не визнав вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки в оскаржуваній постанові міститься запис позивача про це.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

За правилом ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення вимог ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не вказаний додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому слушними є доводи позивача про те, що в порушення закону він не складався. Протилежного відповідачем не доведено.

Доказів не роз'яснення ОСОБА_1 під час розгляду справи його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України, та як наслідок неможливості користуватися ними у повному обсязі, позивачем не надано та з оскаржуваної постанови цього не вбачається.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем як суб'єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Скасувати постанову серії ДПО18 № 444885 від 03 квітня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 255 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

3.Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_3.

Відповідач: поліцейський СРПП Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області Сіроус Сергій Сергійович, місцезнаходження: 92200, Луганська область смт. Білокуракине вул. Паркова б. 25.

Головуючий В.М. Стригуненко