Справа № 2340/4039/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року справа № 2340/4039/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДФС у Черкаській області із позовом, в якому просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

В обгрунтування позову зазначив, що посадові особи позивача, на підставі рішення про проведення фактичної перевірки №1469 від 14.08.2018, здійснили вихід за місцем здійснення господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1. Особі, яка фактично проводить касові розрахункові операції суб'єкта господарювання було пред'явлено копію наказу та службові посвідчення та надано для підпису направлення №172, №173, №174 та №175 від 14.08.2018. Проте, ОСОБА_2, яка фактично проводить розрахункові операції, отримавши копію наказу про проведення перевірки, відмовила у допуску до проведення перевірки за наявності підстав для її проведення, про що складено акт №19 від 14.08.2018. Рішенням першого заступника начальника Головного управління ДФС у Черкаській області №34572 від 15.08.2018 до відповідача було застосовано умовний адміністративний арешт (всього рухомого та нерухомого) майна платника податків. Для підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту платника податків позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицького С.О. від 08.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою судді Кульчицького С.О. задоволено заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про його відвід.

У зв'язку із задоволенням заяви про відвід судді Кульчицького С.О., розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду №217 від 29.10.2018 був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Шляхом автоматизованого розподілу справу №2340/4039/14 передано на розгляд судді Руденко А.В.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В. від 05.11.2018 справу №2340/4039/18 за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків прийнято до свого провадження.

Відповідач проти позову заперечила. 23.10.2018 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що на місце проведення перевірки прибув її син ОСОБА_3 та попросив почекати поки привезе відповідача на місце проведення перевірки. Проте після прибуття відповідача на місце проведення перевірки перевіряючих не було на місці перевірки. Акт не допуску до перевірки не складався на місці події і для підпису продавцю не пропонувався.

Крім цього зазначила, що в наказі про проведення перевірки не були зазначені підстави проведення перевірки та було надано не оригінал наказу, а його копію. Посвідчення на проведення перевірки пред'явив лише один перевіряючий та не дозволив оглянути його і переписати реквізити. Не були пред'явлені направлення на перевірку. Вказані обставини дають підстави не допустити перевіряючих до проведення перевірки.

Також зазначила, що в серпні 2016 року позивач проводив у відповідача перевірку, предметом якої були питання, охоплені наказом №1469 від 14.08.2018.

Оскільки позивач здійснює господарську діяльність в кіосках площею 6-9 кв.м. та має право здійснювати торгівлю не всіма алкогольними напоями, а лише пивом, позивач не може посилатися на норми податку на одну ліцензію. Крім цього, законодавством не передбачено норм податку на одну ліцензію, на які посилається позивач.

З вказаних підстав просила у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 05.11.2018 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №2340/3378/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування наказу про проведення перевірки.

Ухвалою суду від 03.05.2019 у зв'язку із набранням законної сили рішенням суду від 02.11.2018 у справі №2340/3378/18 поновлено провадження у справі.

Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 30.09.1997 зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 6-8).

Наказом Головного управління ДФС у Черкаській області №1469 від 14.08.2018 призначено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного здійснення діяльності АДРЕСА_1, з 14.08.2018 тривалістю десять діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2016 по 23.08.2018 з метою дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності.

14.08.2018 посадовими особами позивача заступником начальника відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ОСОБА_4, головними державними ревізорами-інспекторами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, на підставі направлень від 14.08.2018 №172, №173, №174, №175 відповідно, здійснено вихід за місцем здійснення відповідачем господарської діяльності, а саме АДРЕСА_1.

Під час виходу за місцем здійснення відповідачем господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1, знаходилась продавець ОСОБА_2, яка відмовила посадовим особам позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у допуску до проведення перевірки без зазначення причин відмови, про що складено акт відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) №19/23-00-40-0225 від 14.08.2018.

У зв'язку з відмовою працівника відповідача ОСОБА_8 від підписання акту №19/23-00-40-0225 від 14.08.2018, був складений акт відмови від підписання акта відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) №20/23-00-40-0225 від 14.08.2018.

У зв'язку з не допуском до проведення перевірки посадовою особою позивача ОСОБА_5 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, прийняту поліцейським роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Черкаси капралом поліції Бульбою Т.А., про що складено протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке що готується) від 14.08.2018.

У зв'язку з недопуском посадових осіб позивача до проведення перевірки позивачем прийнято рішення №34572/23-00-40 від 15.08.2018 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна (всього рухомого та нерухомого) відповідача.

Для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків позивач звернувся з до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Судом встановлено, що фактична перевірка відповідача була призначена наказом про проведення фактичної перевірки №1469 від 14.08.2018.

Вважаючи наказ про призначення фактичної перевірки №1469 від 14.08.2018 протиправним, відповідач звернувся з позовом до Черкаського окружного адміністративного суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №2340/3378/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2019, у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування наказу №1469 від 14.08.2018 начальника Головного управління ДФС у Черкаській області "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1" відмовлено повністю.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.11.2018 у справі №2340/4039/18 набрало законної сили 13.02.2019, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи викладене, перевірка була призначена за наявності законних підстав для її проведення.

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред?явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред?явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п?ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред?явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Суд зазначає, що перелік документів, які надаються платнику податків при проведенні перевірки, передбачений п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а саме: копія наказу на проведення перевірки, направлення на проведення перевірки та службові посвідчення, є вичерпним.

Наявними в матеріалах справи копіями наказу про проведення перевірки №1469 від 14.08.2018, направлень на проведення перевірки від 14.08.2018 №172, №173, №174 та №175, акта про відмову від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) №19/23-00-40-0225 від 14.08.2018, акта відмови від підписання акта відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) підтверджується, що посадові особи позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали особі яка проводила розрахункові операції за місцем господарської діяльності відповідача ОСОБА_2 копію наказу про проведення перевірки, направлення на проведення перевірки та службові посвідчення.

Беручи до уваги вказані обставини, суд дійшов висновку, що посадові особи позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали відповідачу всі документи, які передбачені пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, і які відповідають вимогам, що передбачені вказаною нормою, тому відповідач відмовився від допуску до проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення.

Суд вважає необгрунтованими доводи відповідача про прибуття на місце проведення перевірки її сина ОСОБА_3 та прибуття пізніше відповідача за згодою перевіряючих, оскільки посадова особа відповідача продавець ОСОБА_2 відмовила посадовим особам позивача у допуску до проведення перевірки без зазначення причин відмови

Відповідно до положень пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно положень підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з?ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до положень пунктів 94.4-94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків. Арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов?язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Згідно пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що відповідач відмовився від проведення документальної позапланової перевірки за наявності законних підстав для її проведення, тому рішення позивача №34572/23-00-40 від 15.08.2018 про застосування умовного адміністративного арешту майна (всього рухомого і нерухомого) відповідача є обгрунтованим.

Керуючись статтями 241-246, 250, 283 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків задовольнити повністю.

Підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна (всього рухомого і нерухомого) платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1), застосованого Головним управлінням Державної фіскальної служби у Черкаській області (, вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси,18002) за рішенням №34572/23-00-40 від 15.08.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А.В. Руденко