Справа № 160/2715/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2019 року Справа № 160/2715/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
представника позивача: Лозового О.А.,
представника відповідача: Карпової Г.О.,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Агро-Соя» до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнень, позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, після залишення позову без руху, відкрито провадження про справі та призначено її до судового розгляду в судовому засіданні на 16.04.2019 року у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
16.04.2019 року по справі оголошено перерву до 24.04.2019 року.
22.04.2019 року позивачем була надана відповідь на відзив, у якій позивач зазначив про те, що у якості доказу представник відповідача наводить лише видатковий касовий ордер, видача по якому не була оприбуткована в касовій книзі підприємства, але, на думку позивача, відповідач не враховує, що цільове призначення грошових коштів повністю повторює видачу грошових коштів за відомістю на видачу грошей № ВЗП-0000020, а не є окремою виплатою. Це підтверджується поясненнями головного бухгалтера товариства - ОСОБА_3, який ці кошти отримував. Проте, під час проведення перевірки, ревізорами встановлено виплату заробітної плати ОСОБА_3 як за відомістю на видачу грошей №ВЗП-0000020 у сумі 1304,10 гри., так і за видатковим касовим ордером від 07.11.2016 року у сумі 1304,10 гривень. Позивач вважає, що у разі, якщо Відповідач вважав порушенням неоприбуткування грошових коштів, виданих за видатковим касовим ордером, то, враховуючи видачу заробітної плати ОСОБА_3 двічі, контролюючий орган мав перевірити та здійснити донарахування податкових зобов'язань при виплаті заробітної плати за видатковим касовим ордером. Але цього зроблено під час перевірки не було. Виходячи зі змісту акта перевірки, ревізорами визначено як порушення лише факт наявності видаткових касових ордерів (юридична форма) без аналізу фактичного змісту операції по видачі грошових коштів ОСОБА_3
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Копію наказу контролюючого органу від 05.07.2018 року за № 3761-п та копію повідомлення будо надіслано товариству засобами почтового зв'язку.
З направленнями на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 23.07.2018 року головного бухгалтера ТОВ «ТД Агро-Соя».
Перевірку проведено з відома (в присутності) директора підприємства та головного бухгалтера.
Судом встановлено, що перевірка проводилась з 23.07.2018 року по 10.08.2018 року.
Наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 03.08.2018 року за № 4409-п термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТД Агро-Соя» за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року було продовжено на 5 робочих днів.
- пп.14.1.41, пп.14.1.134 п.14.1 ст. 14, ст.134, ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 3 179 880,00 грн., в тому числі: за 2015 рік - 441 099,00 грн., за 2016 рік - 837 423,00 грн., за 2017 рік 1 597 537,00 грн., за 1 квартал 2018 року - 303 820,00 гривень;
- п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 ПК України від 02.12.2010 року в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 533 201,00 грн.. у тому числі: січень 2015 року - 8 295,00 грн., лютий 2015 року - 57 683,00 грн., березень 2015 року - 40 446,00 грн., травень 2015 року 68 240,00 грн., червень 2015 року - 11 600,00 грн., вересень 2015 року - 137 347,00 грн., жовтень 2015 року - 38 237,00 грн., січень 2016 року - 176 744,00 грн., лютий 2016 року - 347,00 грн., березень 2016 року - 103 236,00 грн., травень 2016 року - 104 368,00 грн., червень 2016 року - 243 628,00 грн., серпень 2016 року - 121 134,00 грн., листопад 2016 року 127 116,00 грн., грудень 2016 року - 45 552,00 грн., січень 2017 року - 223 048,00 грн., березень 2017 року - 195 238,00 грн.,червень 2017 року - 184 411,00 грн., липень 2017 року - 1625,00 грн., серпень 2017 року 85 796,00 грн., вересень 2017 року - 470 441,00 грн., жовтень 2017 оку 248 961,00 грн., листопад 2017 року - 291 559,00 грн., грудень 2017 року - 21 824,00 грн. січень 2018 року 365 220,00 грн., березень 2018 року - 161 105,00 гривень;
- п.2.2., п.2.6 гл. 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» із змінами та доповненнями, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (зі змінами та доповненнями), а саме не оприбуткування (неповне, несвоєчасне) готівки в касі підприємства у сумі 10 396,69 гривень.
Копію наказу контролюючого органу від 19.09.2018 року за № 5369-п вручено особисто під підпис головному бухгалтеру товариства, а також, направлення на право проведення перевірки.
Перевірка проводилась з 19.11.2018 року по 23.11.2018 року.
- пп.14.1.41, пп.14.1.134 п.14.1 ст. 14, ст. 134, ст..135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 239 525,00 грн., в тому числі: за 2015 рік -124 688,00 грн., за 2016 рік - 114 837,00 гривень;
- п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 ПК України від 02.12.2010 року в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 266 139,00 грн.. у тому числі: січень 2015 року - 22 559,00 грн., березень 2015 року - 4 556,00 грн., квітень 2015 року - 6 776,00 грн., червень 2015 року - 18 711,00 грн., липень 2015 року - 6 948,00 грн., серпень 2015 року - 27 610,00 грн., вересень 2015 року - 5 686,00 грн., січень 2016 року - 60 881,00 грн., березень 2016 року - 4 022,00 грн., червень 2016 року - 47 567,00 грн., серпень 2016 року - 56 054,00 грн., березень 2017 року - 4 770,00 гривень;
- п.2.2., п.2.6 гл. 2 Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні» із змінами та доповненнями, затвердженими постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (зі змінами та доповненнями), а саме не оприбуткування (неповне, несвоєчасне) готівки в касі підприємства у сумі 10 396,69 гривень.
Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин:
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (п.п.80.2.3);
- у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п.80.2.5).
У п.81.1 ст.81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Відповідно до п.86.5. ст.86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки.
Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
Отже, з урахуванням вищевикладеного судом встановлено матеріалами справі підтверджено, що відповідач при приведенні перевірки ТОВ «Торговий Дім Агро-Соя» діях правомірно та в межах положень закону.
По суті встановлених правопорушень суд зазначає про таке.
Підприємством, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформлення касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.
Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
При цьому, абз. 3 п.п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні встановлено, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.
Оприбуткуванням готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну силу її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій (п.п. 1.2. глави 1 положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні).
У разі проведеним готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книжки оприбуткуванням готівки (здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою, визначені Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджено постановою правління НБУ № 637 від 15.12.2004 року.
Відповідно до вимог п. 2.6 вказаного Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).
Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в присутності посадових осіб ТОВ «ТД Агро-Соя» відповідачем була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ТД Агро-Соя» податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, валютного - за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року.
Представник відповідача в судовому засіданні зазначив про те, що контролюючим органом під час здійснення перевірки було встановлено про те, що станом на 14.03.2017 року вхідний залишок в касі товариства складав 0,00 грн.
У касовій книзі за 14.03.2017 року наявні два записи:
прибутковим касовим ордером від 14.03.2017 року №14 прийнято від ОСОБА_4 (директора товариства возвратная финансовая помощь согласно договора) 2576,00 грн. Згідно відомості на виплату грошей №ВЗП-000007 за лютий 2017 року виплачено з 14.03.2017 року ОСОБА_3 (НОМЕР_5) 2576,00 грн. (виплату здійснив головний бухгалтер ОСОБА_3.). Залишок коштів в касі платника на кінець 14.03.2017 року становить 0,00 грн.
Також, контролюючий орган зазначив про те, що станом на 10.02.2017 року вхідний залишок в касі складав 0,00 грн.
У касовій книзі за 10.02.2017 року наявні два записи: прибутковим касовим ордером від 10.02.2017 року №13 прийнято від ОСОБА_4 (директора ТОВ «ТД Агро-Соя» возвратная финансовая помощь согласно договора) 2576,00 грн. Згідно відомості на виплату грошей №ВЗП-000004 за січень 2017 року виплачено 10.02.2017 ОСОБА_3 (НОМЕР_5) 2576,00 грн. (виплату здійснив головний бухгалтер ОСОБА_3.). Залишок коштів в касі платника на кінець 10.02.2017 року становить 0,00 гривень.
Станом на 13.01.2017 року вхідний залишок в касі складав 0,00 грн.
У касовій книзі за 13.01.2017 року наявні два записи: прибутковим касовим ордером від 13.01.2017 року №12 прийнято від ОСОБА_4 (директора ТОВ «ТД Агро-Соя» возвратная финансовая помощь согласно договора) 1328,25 грн. Згідно відомості на виплату грошей №ВЗП-000002 за грудень 2016 року виплачено 13.01.2017 року ОСОБА_3 (НОМЕР_5) 1328,25 грн. (виплату здійснив головний бухгалтер ОСОБА_3.). Залишок коштів в касі платника на кінець 13.01.2017 року становить 0,00 гривень.
Станом на 07.12.2016року вхідний залишок в касі складав 0,00 грн.
У касовій книзі за 07.12.2016 року наявні два записи: прибутковим касовим ордером від 07.12.2016 року №11 прийнято від ОСОБА_4 (директор ТОВ «ТД Агро-Соя» возвратная финансовая помощь согласно договора) 1292,58 грн. Згідно відомості на виплату грошей №ВЗП-000022 за листопад 2016 року виплачено 07.12.2016 року ОСОБА_3 (НОМЕР_5) 1292,58 грн. (виплату здійснив головний бухгалтер ОСОБА_3.). Залишок коштів в касі платника на кінець 07.12.2016 року становить 0,00 гривень.
Станом на 07.11.2016 року вхідний залишок в касі складав 0,00 гривень.
У касовій книзі за 07.11.2016 року наявні два записи: прибутковим касовим ордером від 07.11.2016 року №10 прийнято від ОСОБА_4 (директор ТОВ «ТД Агро-Соя» возвратная финансовая помощь согласно договора) 1304,10 гривень. Згідно відомості на виплату грошей №ВЗП-000020 за жовтень 2016 року виплачено 07.11.2016 року ОСОБА_3 (НОМЕР_5) 1304,10 грн. (виплату здійснив головний бухгалтер ОСОБА_3.). Залишок коштів в касі платника на кінець 07.11.2016 року становить 0,00 гривень.
Станом на 12.01.2016 року вхідний залишок в касі складав 0,00 гривень.
У касовій книзі за 12.01.2016 року наявні два записи: прибутковим касовим ордером від 12.01.2016 року №1 прийнято від ОСОБА_4 (директор ТОВ «ТД Агро-Соя» возвратная финансовая помощь согласно договора) 1319,76 грн. Згідно відомості на виплату грошей №ВЗП-000003 за грудень 2016 року виплачено 12.01.2016 року ОСОБА_3 (НОМЕР_5) 1319,76 грн. (виплату здійснив головний бухгалтер ОСОБА_3.). Залишок коштів в касі платника на кінець 12.01.2016 року становить 0,00 гривень.
Так, судом встановлено, що також не заперечувалась відповідачем у судовому засіданні про те, що товариством під час здійснення перевірки контролюючому органу було надано:
- касову книгу за 12.01.2016 року на суму 1319,76 грн.;
- прибутковий касовий ордер № 1 від 12.01.2016 року на суму 1319,76 грн.;
- видатковий касовий ордер від 12.01.2016 року №1, згідно якого видано готівкові кошти у сумі 1319,76 грн. (заробітна плата за грудень 2015 року, отримувач головний бухгалтер ОСОБА_3.);
- відомість про виплату грошей № ВЗП-000003 за грудень 2015 року на суму 1319,76 грн.;
- касову книгу за 07.11.2016 року на суму 1304,10 грн.;
- прибутковий касовий ордер № 10 від 07.11.2016 року на суму 1304,10 грн.;
- видатковий касовий ордер від 07.11.2016 року №11, згідно якого видано готівкові кошти у сумі 1304,10 грн. (заробітна плата за жовтень 2016 року, отримувач головний бухгалтер ОСОБА_3.);
- відомість про виплату грошей № ВЗП-000020 за жовтень 2016 року на суму 1304,10 грн.;
- касову книгу за 07.12.2016 року на суму 1292,58 грн.;
- прибутковий касовий ордер № 11 від 07.12.2016 року на суму 1292,58 грн.;
- видатковий касовий ордер від 07.12.2016 року №12, згідно якого видано готівкові кошти у сумі 1292,58 грн. (заробітна плата за листопад 2016 року, отримувач головний бухгалтер ОСОБА_3.);
- відомість про виплату грошей № ВЗП-000022 за листопад 2016 року на суму 1292,58 грн.;
- касову книгу за 13.01.2017 року на суму 1328,25 грн.;
- прибутковий касовий ордер № 12 від 13.01.2017 року на суму 1328,25 грн.;
- видатковий касовий ордер від 13.01.2017 року №13, згідно якого видано готівкові кошти у сумі 1328,25 грн. (заробітна плата за грудень 2016 року, отримувач головний бухгалтер ОСОБА_3.);
- відомість про виплату грошей № ВЗП-000002 за грудень 2016 року на суму 1328,25 грн.;
- касову книгу за 10.02.2017 року на суму 2576,00 грн.;
- прибутковий касовий ордер № 13 від 10.02.2017 року на суму 2576,00 грн.;
- видатковий касовий ордер від 10.02.2017 року №14, згідно якого видано готівкові кошти у сумі 2576,00 грн. (заробітна плата за січень 2017 року, отримував головний бухгалтер ОСОБА_3.);
- відомість про виплату грошей № ВЗП-000004 за січень 2017 року на суму 2576,00 грн.;
- касову книгу за 14.03.2017 року на суму 2576,00 грн.;
- прибутковий касовий ордер № 14 від 14.03.2017 року на суму 2576,00 грн.;
- видатковий касовий ордер від 14.03.2017 року №15, згідно якого видано готівкові кошти у сумі 2576,00 грн. (заробітна плата за лютий 2017 року отримувач головний бухгалтер ОСОБА_3.);
- відомість про виплату грошей № ВЗП-000007 за лютий 2017 року на суму 2576,00 гривень.
Отже, судом встановлено, що у наданих товариством касових документах суми оприбуткованих коштів збігаються із сумами, виданими за видатковими документами.
Так, у судовому засіданні, під час розгляду справи головний бухгалтер ТОВ «ТД Агро-Соя» надав пояснення, щодо оприбуткування грошових коштів у касі підприємства та видачі цих готівкових коштів, а саме останній зазначив про те, що у касовій книзі було зазначено про те, що на початок дня 07 листопада 2016 року залишок грошових коштів у касі складав 0,00 гривень. 07.11.2016 року від ОСОБА_4 прийнято поворотна фінансова допомога у розмірі 1304,10 гривень. Головним бухгалтером ОСОБА_3 було складено прибутковий касовий ордер № 10 на суму 1304,10 грн., квитанція, яка є відривною частиною ордера, видана ОСОБА_4 Далі в касовій книзі зроблено посилання, що 07 листопада 2016 року з каси підприємства здійснено виплату заробітної плати за ВЗП-000020 у сумі 1304,10 гривень. Відомість на виплату грошей № ВЗП-000020 за жовтень 2016 року складена 07.11.2016 року та підтверджує факт виплати грошових коштів у вигляді заробітної плати ОСОБА_3 у сумі 1304,10 гривень.
Позивач в судовому засіданні пояснив, що ТОВ «ТД Агро-Соя» було складено на цю саме видачу ще один документ - видатковий касовий ордер від 07 листопада 2016 року. Виходячи зі змісту видаткового касового ордеру підставою для видачі грошових коштів ОСОБА_3 вказано «заробітна плата за жовтень 2016 року», сума 1304.10 гривень.
Згідно пояснень ОСОБА_3, останній отримував заробітну плату за жовтень 2016 року один раз - згідно відомості на видачу грошей № ВЗП-0000020, а видатковий касовий ордер склав як додатковий документ на підтвердження видачі грошових коштів.
Окрім того, слід зазначити про те, що контролюючим органом було встановлено лише наявність документа - видаткового касового ордеру від 07.11.2016 року на видачу готівки 1304,10 грн., проте не було враховано що дата видачі, сума видачі та підстава видачі є тотожними з тими, що зазначені у відомості на видачу грошей № ВЗП-0000020, а не с окремим документом на видачу інших грошових коштів у сумі 1304,10 гривень.
Також, судом встановлено про те, що цільове призначення грошових коштів повторює видачу грошових коштів за відомістю на видачу грошей № ВЗП-0000020, а не є окремою виплатою, що також підтверджується поясненнями головного бухгалтера товариства ОСОБА_3, який ці кошти отримував.
Отже, слід зазначити про те, що під час проведення перевірки, ревізорами встановлено виплату заробітної плати ОСОБА_3 як за відомістю на видачу грошей №ВЗП-0000020 у сумі 1304,10 гри. так і за видатковим касовим ордером від 07.11.2016 року у сумі 1304,10 грн., проте вказана сума заробітної плати ОСОБА_3 була виплачена один раз, а не двічі.
Окрім того, слід зазначити про те, що в ході проведення перевірки контролюючим органом не було встановлено, що в касу вносились інші грошові кошти, окрім тих, що були видані за наданими до перевірки бухгалтерськими документами.
Таким чином, судом встановлено, що при видачі заробітної плати головному бухгалтеру ОСОБА_3 у відомості на виплату грошей та видаткових касових ордерів дати і суми повністю співпадають, а також є однаковими цілі, з якими здійснювалась видача готівки, а саме видача заробітної плати.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, у позивача не було підстав для повторного оприбутковування готівкових коштів на вищезазначену суму грошових коштів.
Відтак, твердження відповідача щодо порушення позивачем законодавства в частині не оприбуткування готівкових коштів в книзі обліку доходів жодними належними та допустимими доказами не підтверджені, а відтак є необґрунтованими, а відтак, нарахування штрафних санкцій у сумі 51 983,45 грн. є неналежними та недоведеними.
Разом з тим, ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Однак, посилаючись на не оприбуткування готівкових коштів ТОВ «ТД Агро-Соя»відповідачем на вимогу суду доказів не було надано, що свідчить про недоведеність відповідачем своїх доводів щодо порушення позивачем вимог чинного законодавства, а саме не оприбуткування готівкових коштів у загальній сумі 10 396,69 грн., а тому застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 51 983,45 грн. є необґрунтованим та безпідставним, оскільки саме на відповідача покладено обов'язок по доведенню належними доказами правомірності прийняття рішень про застосування штрафних санкцій до платників податків.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Отже, оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб'єкт владних повноважень у ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятого на їх підставі оскаржуваного рішення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1921,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд -
Стягнути з Головного управління Державної фіскальної Служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Агро-Соя» судові витрати у розмірі 1921,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26.04.2019 року.

Суддя В.В Ільков