Справа № 600/235/19
Суддя: Чорний І. А.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 600/235/19
Справа № 2-а/600/31/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Козівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань Фещак Г.М., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Козова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Колодницької Роксолани Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Колодницької Роксолани Василівни, у якому, уточнивши позовні вимоги, просив скасувати постанову серії ЕАВ № 949938 від 27.02.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн., провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог закону та такою, що підлягає скасуванню. Наголосив, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього розглянуто одним поліцейським, а постанова у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 949938 від 27.02.2019 року винесена іншим поліцейським - Колодницькою Р.В., яка участі у розгляді справи не брала, не спілкувалася з ним та не вимагала у нього для перевірки документів, що є порушенням положень КУпАП.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

29.03.2019 року представник управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подала відзив на позов, у якому зазначила, що спірну постанову вважає законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення позову - відсутні. Доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, представник позивача - адвокат Бойко П.В. подав клопотання від 06.05.2019 року, у якому просив справу розглядати у його відсутності та відсутності позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. У відзиві на позов представник управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції просила справу розглядати у її відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно з ч.1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції окрім іншого розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 122, 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.02.2019 року інспектором роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Колодницькою Роксоланою Василівною винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 949938, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 27 лютого 2019 року о 13 год. 25 хв. в м. Тернопіль по вул. Протасевича-Гайова, водій керуючи транспортним автомобілем DADI BDD1023SY державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч», при цьому здійснив рух ліворуч, а при перевірці документів не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до дорожнього знаку 4.4 «Рух прямо або праворуч» Правил дорожнього руху України дозволяється рух лише прямо або праворуч. Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знака поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 "а" ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно з абз.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З наведених норм законодавства вбачається, що за наявності факту порушення водієм Правил дорожнього руху зупинка транспортного засобу є законною, і лише з дотриманням таких умов у інспектора поліції виникає право на реалізацію повноважень вимагати у особи пред`явлення нею документів, зокрема реєстраційний документ на транспортний засіб.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач було посилання відповідача на порушення ОСОБА_1 вимоги дорожнього знаку 4.4. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.122 КУпАП.

При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Проте відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП щодо порушення ПДР України, зокрема порушення вимоги дорожнього знаку 4.4. ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

За таких обставин, вимога посадової особи відповідача до ОСОБА_1 про надання реєстраційного документу на транспортний засіб за відсутності факту притягнення його до відповідальності за інше правопорушення, не може вважатися законною, отже і ненадання такого документу не може вважатися порушенням ч. 1 ст.126 КУпАП.

Аналогічна позиція викладена і Верховним Судом у постанові від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма - частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Виконуючи дану вимогу закону (частину 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України) представник управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надала відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Надаючи правову оцінку вказаному відеоматеріалу через призму його належності та допустимості як доказу у справі про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити таке:

відповідно до частини 1 та пункту 1 ч. 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (частини 1, 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таких відомостей спірна постанова не містить, що виключає можливість прийняття наданого представником відповідача відеозапису у якості належного доказу по справі.

Аналогічна правова позицію викладена Верховним Судом у постановах від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а та від 24.01.2019 року у справі № 428/2769/17.

Інших доказів, котрі б підтверджували викладені у спірній постанові відомості щодо порушення позивачем ПДР України, представником відповідача не надано, а тому суд вважає, що нею порушено обов`язок щодо доказування правомірності рішення про визнання ОСОБА_1 винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Статтею 279 КУпАП визначено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (ч.1 ст. 283 КУпАП).

З наведених положень законодавства слідує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови здійснюється однією і тією самою особою.

Водночас, доводи позивача, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього розглянуто одним поліцейським, а постанова у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 949938 від 27.02.2019 року винесена іншим поліцейським - Колодницькою Р.В., яка участі у розгляді справи не брала, що є порушенням вищевказаних положень КУпАП, відповідачами належними та допустимими доказами спростовано не було.

В силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачами не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Сама по собі постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно частини 1 ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 949938 від 27.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень необхідно скасувати, а провадження закрити.

Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 122, 126, 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Колодницької Роксолани Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 949938 від 27.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, 46003, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40108646.

Відповідач: поліцейський роти № 4 управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Колодницька Роксолана Василівна, 46003, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40108646.

Суддя І.А.Чорний