Справа № 482/503/19
Суддя: Демінська О. І.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/503/19
Номер провадження 2-а/482/11/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді - Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Мозгової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дії протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 143465 від 13.03.2019 року, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дії протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 143465 від 13.03.2019 року, закриття провадження у справі, якоюна нього накладено штраф в розмірі 425 грн. за те, що він, начебто, 13.03.2019 року, на 153 км автодороги Н-24, керував автомобілем «Фіат Фіоріно», здійснив обгін в кінці підйом, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 дод.2 ПДР України та п.14.6 г ПДР України.

Позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовану не в автоматичному режимі про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, посилаючись на те, що рухаючись по даній автодорозі в напрямку міста Нова Одеса, попереду на проїзній частині та частково на узбіччі менше 30 км/год рухався автомобіль «Нива» з причепом, який заважав руху його автомобіля, та для того, щоб рухатися далі, проїхавши за автомобілем «Нива» декілька сотен метрів, увімкнув лівій поворот та обігнав вантажівку в тому місці, де навіть не було дорожньої розмітки. Після чого його автомобіль було зупинено робітниками поліції та йому повідомили, що він, начебто здійснив обгін на кінці підйому. Вказав, що на вказаній частині дороги, не було ні підйому, ні спуску, рельєф місцевості не заважав огляду для безпечного обгону транспортного засобу, до того ж, на ній немає знаків 1.6 крутий підйом та 1.7 крутий спуск. Проте, на вказані твердження робітники поліції не зважали, та винесли відносно нього постанову про адміністративне правопорушення.

Зазначив, що при розгляді справи йому не дали можливості користуватися правовою допомогою, чим грубо порушено вимоги ст.ст.3, 59 Конституції України, ст.268, ст.271 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувався не в присутності його захисника.

В судове засідання позивач, його представник не зявились, від його представника адвоката Павловського В.І., до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутністю, в якій він позов підтримав, з підстав у ньому викладених.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. На адресу суду направлено відзив, підписаний представником відповідача Тарасюк І.Є., згідно з яким відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, виходячи з того, що під час патрулювання 13.03.2019 року автодороги Н-24 «Благовіщанське- Вознесенськ Миколаїв», 153 км, інспекторами УПП Миколаївської області Департаменту патрульної поліції, було виявлено порушення Правил дорожнього руху України, а саме водій автомобіля «Фіат Фіоріно», з д.н. НОМЕР_1 , здійснив обгін іншого транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю в кінці підйому всупереч вимогам п.14.6 г ПДР України. Поліцейськими патрульної поліції було враховано всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно притягнуто порушника до адміністративної відповідальності. Позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Факт правопорушення не заперечується позивачем в позові, підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, а також відеозаписом з нагрудного реєстратора, на якому зафіксовано усні пояснення водія. Доказами по справі є відеозапис з нагрудного відеореєстратора, письмовий рапорт поліцейського, який повністю збігається з відеозаписом та винесеною постановою. Також зазначено, що після розяснення прав водієві, ним не було заявлено жодного клопотання, в тому числі про необхідність допомоги фахівця в галузі права. Усі наведені доводи в позовній заяві не є підставами для задоволення позову та скасування постанови, оскільки вона є обгрунтованою та законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у постанові серії НК№ 143465 від 13.03.2019 року, поліцейським зазначено, що 13.03.2019 року, близько 10.50 год., ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фіат Фіоріно», д.н. НОМЕР_1 , здійснив обгін в кінці підйому, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 дод. 2 ПДР України та п.14.6 г ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно до ст.122 ч. 2 КУпАП, адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають особи за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 14.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, обгін заборонено: а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

У відповідності до розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до Загальних положень Правил дорожнього руху України, оглядовість об`єктивна можливість бачити дорожню обстановку з місця водія; обмежена оглядовість це видимість дороги в напрямку руху, яка обмежена геометричними параметрами дороги, придорожніми інженерними спорудами, насадженнями та іншими об`єктами, а також транспортними засобами.

Згідно п.10.3.11 ДСТУ «Загальні технічні умови. Правила застосування ДСТУ 4100 -2002» , знаки 1.6 «Крутий підйом» і 1.7 «Крутий спуск» необхідно установлювати відповідно перед підйомом або спуском, якщо довжина ділянки дороги на схилі за відповідної величини схилу більша, ніж зазначено в таблиці 17.

У тому разі, якщо підйоми та спуски ідуть один за одним, знаки 1.6, 1.7 (без таблички 7.1.1) допускається установлювати в безпосередній близькості перед початком підйому або спуску. Якщо ділянку підйому або спуску не можливо проглянути на всьому її протязі або її довжина перевищує 0,5 км, то із знаком 1.6 або 1.7 потрібно застосовувати табличку 7.2.1.

Також п.10.7.26 ДСТУ передбачено, що знак 5.25 «Смуга руху для аварійної зупинки» застосовується для зазначення смуги руху для аварійної зупинки (на гірських перевалах, крутих спусках, тощо) у разі відмови у роботі гальмівної системи. Знак 5.25 установлюється за 50-300 м до початку смуги аварійного гальмування.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до роз`яснень п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено у судовому засіданні, оскаржувана постанова вимогам ст. 283 КУпАП не відповідає, оскільки взагалі не містить опису обставин, установлених при розгляді справи, а також і не містить посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Так, в оскаржуваній постанові вказано про те, що ОСОБА_1 керуючи т.з. «Fiat Fiorino», держномер НОМЕР_1 , здійснив обгін в кінці підйому, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п.1.1 додатку 2 та п.14.6 г ПДР України.

Проте, в оскаржуваній постанові взагалі не зазначено інший транспортний засіб, який рухався попереду автомобіля «Fiat Fiorino», та якого обігнав автомобіль позивача, як і не викладено опису обставин, установлених при розгляді справи щодо обгону транспортного засобу, що рухався із швидкістю менше 30 км/год.

Крім того, згідно фото-відео матеріалів місця вчинення адміністративного правопорушення, судом встановлено, що факт вчинення правопорушення позивачем не підтверджується, адже з даних матеріалів-доказів не вбачається ділянки дороги з крутим підйомом та крутим спуском, як і відсутність знаків 1.6 (крутий підйом) та п.1.7 (крутий спуск) та взагалі не зафіксовано порушення позивачем ПДР. До того ж, на вказаному відео позивач послідовно стверджує, що здійснив обгін транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год, що бачив на спідометрі свого автомобіля.

Доказів, що виконаний позивачем маневр обгону створив небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, відповідачем не надано.

Тверджень позивача про те, що він здійснював обгін транспортного засобу, що рухався зі швидкістю менше 30 км/год, не створюючи небезпеки для руху іншим учасникам дорожнього руху, під час винесення оскарженої постанови серії НК № 143465 від 13.03.2019 року, а також і під час розгляду справи в суді, не спростовано.

Отже, наданим суду відеозаписом з місця події відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах відеозапису відсутні жодні факти, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч. 2 ст. 77 КАСУ визначено обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Проте, відповідачем не надано будь-яких доказів порушень позивачем ПДР. Оскільки відповідачем, не надано доказів правомірності свого рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови є обґрунтованими, а постанова серії НК №143465 по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (Пункти 4, 5 розділу I Інструкції № 1395)

Наведені вище норми КУпАП та Інструкції № 1395 в їх взаємодії із нормами Закону України «Про дорожній рух» та Закону України «Про Національну поліцію» дають підстави для висновку про наявність у відповідача як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, передбачених ч. 1 ст. 123 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги в частині визнання дії інспектора УПП щодо накладення адміністративного стягнення протиправною, не підлягають задоволенню.

Твердження позивача щодо не дотримання його права на користування правовою допомогою під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, не підтверджено належними та допустими доказами, відповідно до вимог ст.ст. 72, 73 КАСУ, оскільки доказів того, що позивач звертався до інспектора поліції з клопотанням про розгляд справи в присутності його захисника, суду не надано, а відтак, такі твердження є не доведеними.

Керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дії протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 143465 від 13.03.2019 року, закриття провадження у справі задовольнити частково.

Постанову інспектора УПП в Миколаївській області ДПП Тимощука К.В. НК № 143465 від 13.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І. ДЕМІНСЬКА