Справа № 580/1467/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 травня 2019 року Справа № 580/1467/19

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено заяву про забезпечення позову у справі № 580/1467/19

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправними та скасування наказів, прийнято ухвалу.

ОСОБА_1, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, просить:

- визнати неправомірним та скасувати наказ від 06.02.2019 № 366/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 04.03.2019 № 661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» яким тимчасово заблоковано доступ позивача як державного реєстратора до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 5 (п'ять) місяців.

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить: забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 04.03.2019 № 661/5 «Про тимчасове блокування доступу державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що дану заяву належить повернути заявнику без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Кодексом адміністративного судочинства України (частина 1 статті 152) визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: найменування суду; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, що належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до частини 4 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову встановлюється ставка судового збору - 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становить 1921 грн. Враховуючи зазначене, позивачу було необхідно додати до заяви про забезпечення позову докази сплати судового збору у сумі 567,30 грн, або надати докази належності до категорій осіб, звільнених від сплати судового збору.

Позивачем не надано доказів сплати судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову у сумі 567,30 грн та не надано доказів належності до категорій осіб, звільнених від сплати судового збору.

Відповідно до частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

У випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Звернення з адміністративним позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб є одним із способів судового захисту від незаконних рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

В обґрунтування клопотання про забезпечення адміністративного позову позивач послався на те, що є очевидними ознаки протиправності наказу Міністерства юстиції України від 04.03.2019 №661/5, яким порушено права, свободи та інтереси позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, що просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності враховується, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів, має враховуватись співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до позовної заяви документів не встановлено очевидні ознаки протиправності рішення відповідача та не наведено ознаки небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Європейський суд з прав людини у справі Afanasyev v України від 05.04.2005, заява № 38722/02 зазначив, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. ЄСПЛ у контексті забезпечення гарантій, визначених ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зазначав, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (рішення від 06.09.2005 р. у справі Gurepka v України, заява №61406/00, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (рішення від 26.10.2000 у справі Kudla v Польщі, заява №30210/96, п. 158).

Враховуючи, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про необхідність повернути її заявнику без розгляду.

Суд зазначає, що 03.05.2019 на адресу суду надійшла заява позивача про відкликання заяви про забезпечення позову у справі № 580/1467/19 у зв'язку з потребою доповнення та сплати судового збору. Разом з тим, Кодексом адміністративного судочинства України не визначено підстави повернення заяви про забезпечення позову у зв'язку з її відкликанням. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про необхідність повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів на підставі частини 7 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 2 статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, що не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, скасування забезпечення позову, відмови у забезпеченні позову, відмови у заміні заходу забезпечення позову або скасуванні забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 167, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів повернути заявникові без розгляду.

Копію ухвали разом із заявою про забезпечення позову повернути заявникові.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.В. Трофімова