Справа № 1.380.2019.001379
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.001379
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов'язання вчинити дії.

Обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2017, 2016 роки.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачеві з 01 березня 2019 року пенсію за віком, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно із ст.ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2018, 2017, 2016 роки. Нарахування належної пенсії провести з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй з 01 березня 2019 року на підставі заяви про призначення пенсії за віком, поданої до Шевченківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління ПФУ у Львівській області, призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, однак при визначенні заробітної плати, з якої обчислено розмір пенсії за віком, відповідачем всупереч ст. 40 Закону № 1058-IV, застосовано показник середньої заробітної плати в Україні за 2016, 2015, 2014 роки (з індексацією), який використовується для обчислення пенсій, що призначені до 2017 року. Вказує, що Головне управління ПФУ у Львівській області прийняло рішення про встановлення пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2016, 2015, 2014роки, а не за 2018, 2017, 2016 роки, які саме передують року звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону - № 1058-IV і такі протиправні дії державного органу призвели до суттєвого зменшення розміру пенсійних виплат позивача. На письмове звернення щодо невірного застосування показника середньої заробітної плати при призначенні пенсії за віком згідно із Законом № 105 8-ІY позивач отримала відмову у задоволенні своєї законної вимоги у листі Головного управління ПФУ у Львівській області від 13.03.2019р. №713/30/Б-20/0213-11. Позивач переконаний, що Головне управління ПФУ у Львівській області неправильно застосувало до спірних відносин норму права, що стосується переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки 1 березня 2019р. позивач вперше звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вважає, що застосування показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2016, 2015, 2014 роки при призначенні їй пенсії за віком і за зверненням 01.03.2019р. є необґрунтованим і протиправним.

Ухвалою від 30.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі згідно ст. 263 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач 17.04.2019 року направив до суду відзив на позовну заяву у якому проти позовних вимог заперечує повністю. Позиція відповідача ґрунтується на тому, що органи Пенсійного фонду діють в межах наданих повноважень та чинних нормативно-правових актів з питань пенсійного забезпечення. Вказує, що відповідно до частини 3 ст. 45 Закону України №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. 03 жовтня 2017 року Верховна Рада ухвалила Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким внесено зміни до розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", згідно з яким 1 жовтня 2017 року проведено осучаснення пенсій, а саме: пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-ІV. Відповідно до пункту 2 цієї постанови у 2019 році перерахунок пенсій з 01.03.2019 проводиться (автоматизовано, без звернення особи) із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. Відповідно до пункту 7 цього Порядку, збільшений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується: під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону). Відповідач вказує, що позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з 18.05.2005, не працює. Відповідач не заперечує звернення позивача 01.03.2019 із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України №1058- IV та стверджує, що пенсія позивачеві обчислена при загальному стажі 45 років 9 місяців 28 днів (до 31.12.2014), коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року роботи 1 - 0,45750. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить - 18922,01 грн., який враховано за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2014 згідно індивідуальних даних про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 4,29621 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн. х 1.17). Відповідач вважає, що розмір пенсії за віком позивачеві визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи, а тому відсутні підстави для застосування при розрахунку пенсії за віком показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2016-2018). Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач 17.04.2019 року надіслав до суду відповідь на відзив у якій не погоджується з доводами відповідача про правомірність призначення пенсії. Вважає, що у відзиві відповідачем не спростовані її твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно ч.3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, та поданих сторонами доказів

встановив:

Позивач перебуває на обліку як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 18.05.2005 р, не працює.

З 01.03.2019 р. позивачеві за його заявою призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV)

Відповідачем пенсія позивачеві обчислена (а.с.11) при загальному стажі 45 років 9 місяців 28 днів (до 31.12.2014), коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року роботи 1 - 0,45750. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить - 18922,01 грн., який враховано за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2014 згідно індивідуальних даних про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 4,29621 із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн. х 1.17).

На своє звернення з приводу неправильного обчислення розміру пенсії позивач отримав відповідь від 13.03.2019р. (а.с.12), у якій відповідач зазначив, що розмір пенсії за віком визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону N 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону N 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-ІVустановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства слідує, що ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом N 1058-IV. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, слід дійти висновку щодо неправомірності застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV до спірних правовідносин.

Верховний Суд України у постанові від 29 листопада 2016 року у справі N 133/476/15-а (N 21-6331а15) зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону N 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону N 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону N 1058-IV.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №521/4655/17.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленій зокрема у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, постанові від 14 лютого 2018 року (справа № 465/5246/17), постанові від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13 грудня 2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом№ 1058-IV.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону N 1058-ІV позивач звернувся вперше 01 березня 2019 року, відтак відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки, однак ним неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведених приписів нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем вказані норми не дотримані, а тому позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь позивача стягненню підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.. 1, 2, 5,19, 20, 241-246, 263 , суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018, 2017, 2016 роки.

3. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея 10, ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) пенсію за віком з 01 березня 2019 року, обчисливши заробітну плату та розмір пенсії згідно із ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, за 2018, 2017, 2016 роки та провести нарахування і виплату належної пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (м. Львів, вул. Митрополита Андрея 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02.05.2019р.

Суддя Коморний О.І.