Справа № 688/1534/19
Суддя: Березюк Н. П.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/1534/19
№ 2-а/688/21/19
Рішення

Іменем України

07 травня 2019 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Грицак Г.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка Хмельницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП у Волинській області 1 батальйону 3 роти старшого сержанта ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

18 квітня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження в справі, посилаючись на те, що 08 квітня 2019 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства України, та такою, що підлягає скасуванню, адже він адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Вказує, що не порушував Правил дорожнього руху, а тому у відповідача не було підстав його зупиняти та перевіряти наявність страхового полісу. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 07 травня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач поліцейський УПП у Волинській області 1 батальйону 3 роти ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. На адресу суду надіслав відзив на адміністративний позов, в якому просив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а адміністративний позов ОСОБА_1 - без задоволення. Вказує, що автомобіль позивача був зупинений на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а постанова про притягнення до відповідальності є доказом порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України суд розглянув справу без участі відповідача, належним чином повідомленого про судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії LAB №1052255 від 08 квітня 2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у розмірі 425 грн. За вказаною постановою ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI 6697AN, 08 квітня 2019 року о 03 год. 14 хв. по вул. Рівненській, 83 в м. Луцьк Волинської області, без поліса обов'язкового страхування, чим порушив п. 2.1 (г) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

У відповідності до ч.1 ст.126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» на водіїв покладено обовязок мати при собі та на вимогу поліцейського, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу зобов'язаний мати при собі: ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245)

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, здійснюючи контроль за дотримання Правил дорожнього руху, працівники поліції мають діяти на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

За змістом п.2.4.а ПДР України, водій на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1 ПДР (в т.ч. поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Разом з тим, жодним нормативно-правовим актом не передбачено право поліцейського вимагати відповідні документи у водія виключно якщо особа вчинила правопорушення та покарана за це.

Водночас, вимога поліцейського про пред'явлення водієм документів встановлених ПДР України, не в усіх випадках супроводжується такою підставою зупинки як порушення водієм ПДР України.

Зокрема, п.3 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає, що поліцейський може зупиняти транспортний засіб якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано доказів про наявність у нього інформації, що свідчила про причетність позивача до вчинення адміністративного правопорушення, не надано доказів, що відносно нього виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР перед прийняттям оскаржуваної постанови, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, а тому вимога посадової особи відповідача про предявлення документів, в т.ч. полісу (сертифікату) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є неправомірною.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного суду від 15 березня 2019 року (справа №686/11314/17 адміністративне провадження № К/9901/15541/18)

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, як протиправна, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.9, ч.1 ст.121, п.1 ч.1 ст.ст.247, 251, 280, 284 КУпАП, ст.ст.77, 268-272, 286 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії поліцейського УПП у Волинській області 1 батальйону 3 роти старшого сержанта ОСОБА_2 неправомірними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії LAB №1052255, винесену 08 квітня 2019 року поліцейським УПП у Волинській області 1 батальйону 3 роти старшим сержантом ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ОстровськогоАДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: