Справа № 282/1776/18
Суддя: Гуцал П. І.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/1776/18
Провадження № 2-а/282/2/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді: П.І. Гуцала

за участю секретаря судового засідання: В.І. Демчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Сікалюка Олександра Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режиму серії БР № 613687 від 29.11.2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАп та накладено штраф у розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 , зазначає, що згідно змісту постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що він не пред`явив для перевірки посвідчення водія.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він автомобілем не керував, а перебував на пасажирському сидінні.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач також зазначає, що працівником поліції не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки справу розглянуто без додержання вимог ст. 268 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати вказану постанову протиправною та скасувати її.

Позивач у судове засідання на розгляд справи не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30 листопада 2018 року відповідачем, поліцейським СРПП Любарського ВП ГУНП Сікалюком О.В., складено постанову серії БР № 613687, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 29 листопада 2018 року о 23 годині 10 хвилин на автомобільній дорозі Кременець-Біла Церква (43 км., + 100 м.) ОСОБА_1 , керуючи автомобілем SKODA SUPERB д.н.з. НОМЕР_1 не надав для перевірки посвідчення водія категорії «В».

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України факт порушення позивачем ОСОБА_1 , дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання відповідача не з`явився, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надав. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази скоєння адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є не доведеним.

Крім того, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивачеві не роз`яснено його прав і обов`язків, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Суд вважає, що вимога позивача про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною задоволенню не підлягає, оскільки суперечить правовим приписам ст. 286 КАС України, яка передбачає вичерпний перелік судових рішень за наслідками розгляду позовної заяви у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що постанова БР № 613687 від 30.11.2018 року, поліцейського СРПП Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Сікалюка О.В., про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, 122, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72, 77, 162, 194, 205, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 613687 від 30.11.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП шляхом накладення грошового стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень - скасувати.

В задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Гуцал П.І.