Справа № 823/2247/17
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2247/17 Суддя першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Сорочка Є.О.

Федотова І.В.

при секретарі Мідянці А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Компанія Агротрейд» до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2017 року ПП «Компанія Агротрейд» звернулося до суду з позовом у якому просило визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Черкаській області від 17 листопада 2017 року № та № .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року, вказаний адміністративний позов був задоволений.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2018 року у справі № 823/2247/17 скасовані в частині визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № , адміністративну справу № 823/2247/17 направлено до Черкаського окружного адміністративного суду на новий розгляд в цій частині.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області № від 17 листопада 2017 року; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління ДФС у Черкаській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та здійснені порушення вимог процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що «сторно» (зменшення собівартості) зазначене у бухгалтерських довідках платника, не підтверджується податковою звітністю. У зв'язку з чим відповідач вважає, що підприємство неправомірно відкоригувало свої показники податкової звітності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, стверджуючи про правомірність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідача.

В судове засідання з'явилась позивач, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте явку свого представника у судове засідання не забезпечив та про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 2 ст. 313 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представника відповідача.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, за ПП «Компанія Агротрейд» зареєстроване як юридична особа 01 липня 2011 року, ідентифікаційний код 37787179 та є, зокрема, платником податків на прибуток та додану вартість.

Відповідно до наказу від 11 жовтня 2017 року № 1680 та на підставі направлення від 11 жовтня 2017 року № 1569/23-00-14-0209 службовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за вересень 2016 року та податку на прибуток за 2016 рік по взаємовідносинах з ТОВ «Естер-Маркет» () у липні, вересні 2016 року, за наслідками чого складено акт перевірки № 431/23-00-14-0205/37787179 від 26 жовтня 2017 року.

Вказаним актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- вимог п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, п. 19, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 № 87, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 червня 1999 за № 397/3690, п. 6, п. 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за № 27/4248, п.п. 5.4 п. 5 р. II Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2000 року № 39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24 січня 2011 року № 25), зареєстрованого в міністерстві юстиції України 15 березня 2000 року за № 161/4382, наказу Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року № 897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток за 9 місяців 2016 року на суму 390150 грн 00 коп. та за 2016 рік на суму 390150 грн 00 коп.

- вимог п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 № 996-XIV (із змінами та доповненнями), п.п. 1 п. 4 та розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, в результаті чого завищено податковий кредит за вересень 2016 року на суму 286 000 грн 00 коп..

На підставі акту перевірки від 26 жовтня 2017 року № 431/23-00-14-0205/37787179 Головним управлінням прийнято податкове повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № про збільшення ПП «Компанія Агротрейд» грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 487688 грн 00 коп., в тому числі за основним платежем - 390150 грн 00 коп., за штрафними санкціями - 97538 грн 00 коп.

З врахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11 вересня 2018 року, податкове повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № є предметом судового розгляду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову ПП «Компанія Агротрейд», суд першої інстанції виходив з того, що здійснення операцій «сторно» та наявність відповідних коригувань не вплинуло на фінансовий результат платника податків в цілях оподаткування, що свідчить про безпідставність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Нормами п. 44.1 ст. 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об'єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Приписи п. 135.1 ст. 135 ПК України визначають, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із ст. 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

За правилами п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною ст. 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі ст. 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 139.1 ст. 139 ПК України забезпечення для відшкодування наступних (майбутніх) витрат: фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інші виплати, пов'язані з оплатою праці, та резервів, визначених п.п. 139.2 - 139.3 цієї статті) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму витрат (крім оплати відпусток працівникам та інші виплати, пов'язані з оплатою праці, та резервів, визначених п.п. 139.2 - 139.3 цієї статті), які відшкодовані за рахунок резервів та забезпечень сформованих відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму коригування (зменшення) резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інші виплати, пов'язані з оплатою праці, та резервів, визначених пунктами 139.2 - 139.3 цієї статті), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року, господарські операції, які покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, фактично відбулися.

Верховний Суд зазначив, що судами не з'ясовано того, яким чином операції «сторно» відображені позивачем у бухгалтерському обліку та не спростовано належними доказами твердження відповідача, що у податковій звітності за 2016 рік такі операції не відображені. Верховний Суд вказував, що за наслідком дослідження фінансових звітів суб'єкта господарювання, а також податкових декларацій судам необхідно було встановити наявність чи відчутність відповідних коригувань та зробити висновок щодо того чи вплинуло здійснення операцій «сторно» на фінансовий результат платника податків в цілях оподаткування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства.

Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку.

Пунктом 4.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 помилки в облікових регістрах за минулий звітний період виправляються способом сторно. Цей спосіб передбачає складання бухгалтерської довідки, в яку помилка (сума, кореспонденція рахунків) заноситься червоним чорнилом, пастою кулькових ручок тощо або із знаком "мінус", а правильний запис (сума, кореспонденція рахунків) заноситься чорнилом, пастою кулькових ручок тощо темного кольору. Внесенням цих даних до облікового регістру у місяці, в якому виявлено помилку, ліквідується неправильний запис та відображається правильна сума і кореспонденція рахунків бухгалтерського обліку. Довідка має наводити причину помилки, посилання на документи та облікові регістри, в яких допущено помилку, і підписується працівником, який склав довідку, та після її перевірки - головним бухгалтером.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ПП «Компанія Агротрейд» коригувало витрати за липень, вересень 2016 року в частині, що стосується господарських операцій з ТОВ «Естер-Маркет», тобто фактично зменшило свої витрати на відповідну суму господарських операцій.

Собівартість реалізованих товарів ПП «Компанія Агротрейд» за 2016 рік становить 332817971 грн 00 коп., а з урахуванням зменшення собівартості на 737500 грн 00 коп. у листопаді 2016 року і на 1430000 грн 00 коп. у грудні 2016 року собівартість реалізованих товарів становить 330650470 грн 99 коп. У звіті за 2016 рік позивач зазначив собівартість реалізованих товарів 330650 грн 50 коп.

Вказані вище обставини свідчать про те, що під час складання фінансової звітності за 2016 рік підприємство зменшило витрати на 737500 грн 00 коп та на 1430000 грн 00 коп. і правильно визначило фінансовий результат до оподаткування в сумі 1777300 грн 00 коп., що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 2016 рік та додатку до вказаної податкової декларації, фінансовим звітом суб'єкта малого підприємництва за 2016 рік.

В податковій декларації з податку на прибуток за 2016 рік об'єкт оподаткування становить 1777300 грн 00 коп. (код рядка 02), що відповідає показникам звіту суб'єкта малого підприємництва за 2016 рік (код рядка 2290). Податок на прибуток нарахований в сумі 319914 грн 00 коп. сплачено до бюджету, що підтверджується банківськими висками по рахунку позивача від 06 лютого 2017 року, 27 грудня 2016 року, 17 листопада 2016 року, 16 серпня 2016 року, 06 травня 2016 року, 29 березня 2016 року.

Тобто, зменшивши суму витрат за 2016 рік ПП «Компанія Агротрейд» збільшило свої доходи на ту ж суму та сплатило податок на прибуток підприємства, а отже висновок контролюючого органу про зниження податку на прибуток є безпідставним.

Стосовно порушення позивачем пункту 19, 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 3 «Звіт про фінансові результати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 року № 87 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 21 червня 1999 року за № 397/3690, пунктів 6, 10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», зареєстрованого наказом Міністерства фінансів України від 31 березня 1999 року № 318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19 січня 2000 року за № 27/4248, пп. 5.4 п. 5 розділу ІІ Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2000 року № 39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 № 25), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 березня 2000 року за № 161/4382, наказу Міністерства фінансів України від 20 жовтня 2015 року № 897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємств», колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб'єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В контексті наведених положень Порядку, контролюючий орган повинен був в акті перевірки викласти обставини та чинники з посиланням на первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, податкової звітності, які підтверджують порушення, однак цього не зробив.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що здійснення операцій «сторно» та наявність відповідних коригувань не вплинуло на фінансовий результат платника податків в цілях оподаткування.

З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що податкове повідомлення-рішення від 17 листопада 2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться в рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 25 квітня 2019 року.