Справа № 357/829/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/829/19 Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Чорноморця Артура Сергійовича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Чорноморця Артура Сергійовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року, ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Чорноморця Артура Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності НК№316653.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. На думку апелянта, оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 18.12.2018 року о 01 год. 05 хв. по автодорозі Київ - Одеса М05 в районі 78 кілометру, керував автомобілем НОМЕР_1, у якого в темну пору доби не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив вимоги п.31.4.3.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного, 18.12.2018 року поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Чорноморцем А.С. щодо гр. ОСОБА_3 було винесено постанову серії НК № 316653 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, за вказане вище адміністративне правопорушення, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Не погоджуючись із вказаними діями та рішенням патрульного поліції, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії поліцейського інспектора Чорноморця А.С.. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ст.ст. 245, 258, 268, 276, 280 КУпАП, оскаржувана постанова відповідачем прийнята без всебічного, повного і об'єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію наступним.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. № 1306 (далі - ПДР).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У п. 31.4 ПДР закріплено, що забороняється експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема п. 31.4.3 зовнішні прилади: в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Частиною 1 статті 121 ч.1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інших технічних несправностей, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважені вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, законодавством регламентовано відповідальність за експлуатацію транспортних засобів, в яких не горить лампа фари в режимі ближнього світла в темний час доби.

Разом з тим, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказане порушення контролюючий суб'єкт владних повноважень повинен повно та всебічно встановити обставини не лише щодо його вчинення, а й всі інші обставини, визначені статтею 280 КупАП, зокрема наслідки такого порушення, чи взагалі вони є, особу порушника (наявність інших адміністративних стягнень), обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність тощо, та з'ясувати можливість застосування ст. 22 КУпАП, тобто питання щодо малозначності вчиненого порушення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів звертає увагу на те, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачами не було надано жодних доказів, які б підтверджували встановлення відповідачем всіх вищевказаних обставин при винесенні спірної постанови та накладенні на позивача штрафу в розмірі 340,00 грн., а також не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б вказували на неможливість визнання такого порушення малозначним.

Крім того, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №316653 від 18.12.2018 року ОСОБА_4 вчинив порушення передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП України, чим порушив 31.4.3. в ПДР, у якого в темну пору доби не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Положеннями пункту 31.1 Розділу 31 ПДР України визначено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Положенням п.п. 31.4.3.в п. 31.4 Розділу 31 ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо (зовнішні світлові прилади)не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Однак, слід зазначити, що відповідно до пункту 31.5. ПДР України у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а саме повинна бути ввімкнена аварійна світлова сигналізація, на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Проте, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення даного правопорушення, а саме доказів того, що водій використовував даний транспортний засіб вже з наявними технічними несправностями, оскільки позивач в постанові зазначив, що не згоден з даною постановою.

Посилання відповідача, як на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, на наданий суду відеозапис. колегія суддів не бере до уваги, оскільки з даного відеозапису не вбачається за можливе побачити горіла чи ні ліва фара транспортного засобу позивача, а отже вказаний доказ не є таким, що підтверджує порушення.

Крім того, пунктом 9, 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 р. IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п. 5 р. IV Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Однак, по-перше, оскаржувана постанова, в порушення чинного законодавства та п.10 розділу ХІІІ вказаної Інструкції, заповнена нерозбірливим почерком, прізвище, ім'я, по батькові, посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані нерозбірливо, не друкованими літерами; по-друге, патрульний поліції не представився та не роз'яснив права і обов'язки позивача, а одразу пішов для оформлення оскаржуваної постанови, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом.

Варто наголосити, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Колегія суддів наголошує, що матеріали справи не містять жодного доказу, окрім складеної відповідачем постанови, а тому останнім не виконано обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, як це передбачено нормами КАС України, відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог ПДР України,

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Чорноморця Артура Сергійовича - залишити без задоволення, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма