Справа № 640/7198/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 травня 2019 року м. Київ № 640/7198/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

за позовом Приватного підприємства"СТАЛКЕР"
до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне підприємство "СТАЛКЕР" із позовом до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації щодо не проведення конкурсу на автобусних маршрутах загального користування №369 "Забір'я - Київ АС "Дачна"; №805 "Вишневе (зал. ст. "Жуляни") - Київ АС "Київ"; №368 "Боярка - Київ АС "Поділ"; №820 "Вишневе - Київ АС "Поділ" №813 "Боярка (вул. Привокзальна) - Київ АС ""Південна". Зобов'язати Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації провести конкурс з визначення переможця автобусних маршрутах загального користування №369 "Забір'я - Київ АС "Дачна"; №805 "Вишневе (зал. ст. "Жуляни") - Київ АС "Київ"; №368 "Боярка - Київ АС "Поділ"; №820 "Вишневе - Київ АС "Поділ",'№813 "Боярка (вул. Привокзальна) - Київ АС ""Південна".

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив, що позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не проведення конкурсу на автобусних маршрутах. Як вбачається зі змісту позовних вимог, 21.03.2018 закінчився строк дії договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, у зв'язку з чим, відповідач як організатор перевезень, у відповідповідності до вимог "Порядку проведення кокурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" №1081 від 03.12.2008 був зобов'язаний протягом 45 календарних днів провести організацію конкурсу, однак останній всупереч вказаним приписам не виконав покладені на нього зобов'язання, чим порушив права позивача.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з вимогами ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Тому, при визначенні початку перебігу процесуального строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З аналізу позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що позивач дізнався про порушення власних прав та інтересів на 46 календарний день після закінчення дії договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, що перепадає на 09.07.2018 (з вирахуванням святкових днів).

Таким чином останнім днем для звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва із даним позовом було - 09.02.2019, однак позивач звернувся з позовною заявою 23.04.2019, тобто із пропуском встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України процесуального строку. При цьому, звернення позивача до відповідача із адвокатськими запитами від 23.04.2019 №53/19 та №55/19 не може вважатися моментом, з якого позивач дізнався про бездіяльність відповідача.

Обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду повинні бути належним чином доведені та обґрунтовані, відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об'єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що останнім заявлені позовні вимоги щодо не проведення конкурсу на автобусних маршрутах загального користування "Вишневе - Київ АС "Поділ",'№813 "Боярка (вул. Привокзальна) - Київ АС ""Південна", в той час як вказані вимоги вже були вирішені Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/14427/17, що також не заперечується позивачем. При цьому бездіяльність відповідача, яка полягає у невиконанні судового рішення №826/14427/17, не може бути покладена в основу для звернення до суду із позовними вимогами з аналогічних підстав.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Проблема невиконання остаточних рішень проти держави розглядалась в пілотному рішенні ЄСПЛ проти України по справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява N 40450/04), а також у ряді інших справ проти України, які також розглядались на основі усталеної практики Суду з цього питання. У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі Войтенка; рішення у справі "Ромашов проти України" (Romashov v. Ukraine), N 67534/01, від 27 липня 2004 року.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості виконати рішення суду по справі №826/14427/17 у примусовому порядку, у зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині потребують уточнення.

Згідно із ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України та подачі суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об'єктивно перешкоджали позивачеві звернутись до суду із адміністративним позовом у строк, передбачений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву Приватного підприємства "СТАЛКЕР" без руху .

2.Встановити позивачу строк до 10 днів для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання даної ухвали суду.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя А.С. Мазур