Справа № 200/4326/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 травня 2019 р. Справа №200/4326/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Державної судової адміністрації України до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Державна судова адміністрація України (далі за текстом ДСА, ДСА України) звернулась до суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1, про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що посадовою особою Управління соціального захисту населення Словянської міської ради 28 січня 2019 року було взято на облік внутрішньо переміщену особу ОСОБА_1, про що видано відповідну довідку № 1429-. На думку позивача, вказані дії були проведені на підставі недостовірних даних, наданих ОСОБА_1 щодо адреси місця фактичного проживання. Ця довідка, як зазначено позивачем, була отримана третьою особою з метою звернення саме до Донецького окружного адміністративного суду у справі за його позовом про поновлення на посаді начальника Територіального управління ДСА України в Київській області задля здійснення певного впливу на суддів та отримання позитивного для себе рішення.

З наведених підстав позивач просив визнати протиправною та скасувати довідку Управління соціального захисту населення Словянської міської ради № 1429- від 28 січня 2019 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 як таку, що порушує права та інтереси позивача.

Відповідно до статті 262 КАС України справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, у судові засідання, призначені на 16.04.2019 р. та 26.04.2018 р. не зявився. До суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість представника у іншому процесі та можливість подання додаткових доказів й доводів.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги ДСА України не визнав у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволені. В обґрунтування заперечень пояснила, що Управління соціального захисту під час взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 діяла в межах чинного законодавства та делегованих повноважень з метою дотримання гарантованих прав третьої особи.

Представником третьої особи до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України у звязку із тим, що справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Згодом вказану позицію було змінено і зазначено про необхідність відмови у задоволені позову ДСА у повному обсязі з тих підстав, що рішення відповідача про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщену особу не стосується інтересів та не порушує прав позивача.

Заслухавши представників відповідача та третьої особи, зясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.

28 січня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради була видана довідка № 1429- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання особи зазначене: 86100, Донецька область, м. Макіївка, вул. Прохоренка, б. 29, фактичне місце проживання: 84111, Донецька область, м. Словянськ, вул. Леона Бикова, б. 49 (а.с. 18).

ДСА України в обґрунтування предявленого позову зазначила, що вказана довідка була отримана ОСОБА_1 на підставі недостовірних, на думку позивача, даних щодо адреси місця фактичного проживання особи з метою визначення підсудності справи за його позовом до Державної судової адміністрації України про визнання протиправним і скасування наказу № 33/к від 29.01.2019 року та поновлення на посаді, задля здійснення певного впливу на суддів та вирішення спору та його користь.

За твердженням позивача видача вказаної довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 призвела до здійснення судового розгляду справи про його поновлення на посаді з порушенням правил підсудності, що завдає шкоди правам, свободам та інтересам ДСА України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з пунктом першим статті 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа має мати зрозумілу та реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) від 4 грудня 1995 року, заява № 23805/94, п. 36).

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» (Peretyaka And Sheremetyev v. Ukraine) від 21 грудня 2010 року, заяви № 17160/06 та № 35548/06, п. 33).

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема - спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи (підпункт 2 пункту 1 статті 4 КАС України).

На підставі викладеного, при визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Предметом розгляду у цій справі є визнання протиправною та скасування довідки управління соціального захисту населення № 1429- від 28 січня 2019 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1

Правовий статус внутрішньо переміщених осіб визначений, зокрема, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до частин 1, 2 статті 4 вказаного Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення. Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи визначений Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2015 року № 509.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що процес надання особі статусу внутрішньо переміщеної особи - це спеціальні відносини між уповноваженими органами влади - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення та фізичними особами - громадянами України, іноземцями або особами без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах та мають право на постійне проживання в Україні, які були вимушені залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Вказаний механізм надання спеціального правового статусу був запроваджений державою Україна з метою дотримання прав і свобод таких осіб.

Стосовно цієї справи суд зазначає, що довідка № 1429- від 28 січня 2019 року, видана Управлінням соціального захисту населення Словянської міської ради у межах наданих законом повноважень, стосується особистих прав та інтересів ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до частини 1 статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. Повноваження вказаного органу визначені статті 152 зазначеного Закону. Державну судову адміністрацію України, як зазначено у частини 1 статті 153 цього ж Закону, очолює Голова Державної судової адміністрації України.

Територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України. Територіальне управління Державної судової адміністрації України очолює начальник, який призначається на конкурсній основі на посаду і звільняється з посади Головою Державної судової адміністрації України (частини 1, 2 статті 154 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Під час розгляду цієї справи встановлено, що наказом голови Державної судової адміністрації України від 29 січня 2019 року № 33/к ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника Територіального управління державної судової адміністрації в Київській області (а.с. 19-24).

Крім того, судом встановлено та підтверджується доводами позивача, що в проваджені Донецького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 200/2218/19-а за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу ДСА України від 29.01.2019 року № 33/к та поновлення на посаді.

Ухвалою суду першої інстанції від 22 лютого 2019 року було відкрито провадження у цій справі. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року вказана ухвала залишена без змін, а доводи апеляційної скарги ДСА України щодо правил підсудності - без задоволення. У відкритті касаційного провадження на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у цій справі ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2019 року було відмовлено (а.с. 91-92).

На підставі наведеного ДСА України, як відповідач у адміністративній справі № 200/2218/19-а, скористалась наданим КАС України правом оскарження ухвали суду про відкриття провадження через порушення, на їх думку, правил підсудності. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ДСА посилалось, зокрема, і на спірну довідку від 28 січня 2019 року № 1429-, зазначаючи про безпідставність її видачі. Незважаючи на це, ДСА України 20 березня 2019 року предявило до Донецького окружного адміністративного суду позов щодо оскарження дій управління соціального захисту населення в частині взяття на облік ОСОБА_1 як внутрішньо переміщену особу (а.с. 4-7, 39).

Стосовно інших доводів позовної заяви ДСА суд зазначає, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо безсторонності судді під час розгляду справи, будь-яка сторона судового розгляду має право заявити відвід. Підстави для відводу судді та порядок вирішення заявленого відводу чітко врегульовані статтями 36-40 КАС України. Отже, процесуальним законом передбачено, що ДСА України, як відповідач в адміністративній справі № 200/2218/19-а, має можливість заявити про відвід складу суду.

За таких обставин заяви щодо певного впливу на суд під час розгляду конкретної справи, оформлені шляхом предявлення окремого позову до третіх осіб, не відповідають процесуальному законодавству України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Згідно з вимогами частини 2 статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

З огляду на викладене, стверджуванні ДСА України порушення відповідачем його субєктивних прав чи інтересів внаслідок видачі третій особі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, не можна вважати змістовними та такими, що дійсно порушують індивідуальні охоронювані законом права та/або інтереси позивача. Видача спірної довідки про взяття третьої особи на облік як внутрішньо переміщеної особи не стала підставою виникнення між сторонами у справі будь-яких правовідносин, що свідчить про відсутність спору між ними. Вказане рішення відповідача стосувалось безпосередньо особистих прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 та не має ніяких наслідків для позивача.

Отже, враховуючи особливості правового статусу внутрішньо переміщеної особи й наслідки надання такого статусу, а також повноваження і статус Державної судової адміністрації України у відносинах із третьою особою, рішення відповідача про взяття ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщену особу не може порушувати прав та/або інтересів позивача.

На підставі наведеного провадження у цій справі підлягає закриттю у звязку із тим, що справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 239 КАС України зазначено, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Але при вирішенні цього питання суд виходить із того, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» підлягає тлумаченню в більш широкому значенні, стосується як тих спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду в окремій справі.

Вказаний правовий висновок був викладений у постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 828/14493/17, який відповідно до частини 5 статті 242 КАС України підлягає застосуванню при розгляді цієї справі.

Як зазначено вище, покладені позивачем в якості підстави позову у цій справі доводи, підлягають розгляду в порядку, передбаченому процесуальним законом, при вирішенні спору між ОСОБА_1 та ДСА України. Тому провадження у цій справі підлягає закриттю без розяснення позивачеві відомостей, передбачених частиною 1 статті 239 КАС України.

Частиною 2 статті 238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. У звязку із закриттям провадження у справі, відповідно до статті 139 КАС України вимоги щодо компенсації здійснених позивачем витрат, повязаних із розглядом справи, задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 238, 239, 248, 256, 293 - 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Державної судової адміністрації України до Управління соціального захисту населення Словянської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1, про визнання протиправною та скасування рішення - закрити.

Розяснити позивачеві, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала складена в повному обсязі 07 травня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Чекменьов Г.А.