Справа № 622/382/19
Суддя: Чернова О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/382/19 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Чернової О.В.,

за участю секретаря Вишневської О.П..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровський області Департаменту патрульної поліції (49000, м. Дніпро, площа Троїцька, 2-а, електронна адреса: ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом (подано на поштове відділення 05.04.2019 року), в якому, з урахуванням поданої 06.05.2019 року заяви про зменшення позовних вимог, остаточно просив скасувати постанову інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції серія АР №893558 від 23.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2019 року о 8.40 год., рухаючись по дорозі М18 автомобілем КАМАЗ 45144, державний номерний знак НОМЕР_1, транспортний засіб було зупинено працівниками патрульної поліції. Підставою для зупинки автомобіля було те, що ОСОБА_1 начебто їхав без бризковика на причепі, чим порушив п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього руху України, скоївши адміністративне правопорушення, та відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №893558 від 23.03.2019, складеної інспектором Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Із зазначеною постановою позивач не згоден, заперечує відсутність на його транспортному засобі бризковиків. Крім того, зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не містить посилання на докази, що конструкцією транспортного засобу «КАМАЗ», яким він керував, передбачені бризковики. Копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності він отримав 29.03.2019 року.

Ухвалою судді від 10.04.2019 року було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті на 19.04.2019 року. Судові засідання відкладалися на 25.04.2019 року та 06.05.2019 року. 19.04.2019 року позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. 25.04.2019 року позивач в судове засідання вдруге не з'явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Від представника відповідача надійшли заяви про перенесення судових засідань 19.04.2019 року і 25.04.2019 року для підготовки і подання відзиву на позов.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку із пропуском 10-денного строку оскарження постанови, відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, просив розглядати справу без його участі.

Згідно відзиву на позов, поданому представником відповідача, проти позову відповідач заперечував, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог та правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, її відповідність вимогам, встановленим в ст. 33 ч.2, ст.ст. 251, 252, ст.258 ч.2, 5, ст.283 КпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395. Зазначили, що 23.03.2019 року інспектором роти 2 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чеченіним Віталієм Станіславовичем було встановлено наявність у діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме те, що позивач керував вантажним ТЗ КАМАЗ 45149, днз НОМЕР_2, в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, на автодорозі М18, 24 км, з відсутнім передбаченим конструкцією грязезахисним бризковиком на причепі, чим порушив п.31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Законодавством передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення, в п. 9 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено порядок розгляду справи, який було дотримано відповідачем та обґрунтовано прийнято рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивач в позовній заяві надає пояснення, які не відповідають дійсності та спростовуються іншими матеріалами справи, позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Будь-яких матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідачем суду не надано.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 23.03.2019 року інспектором роти 2 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чеченіним Віталієм Станіславовичем винесено постанову серії АР №893558 від 23.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. з зазначенням, що 23.03.2019 року о 8.40 год., водій ОСОБА_1 рухався по дорозі М18 автомобілем КАМАЗ 45144, державний номерний знак НОМЕР_1, у якого відсутні бризковики на причепі, які передбачені конструкцією такого типу транспортного засобу, чим порушив п. 3.1.4.7 "е" Правил дорожнього рухуУкраїни, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п/п "е" п. 31.4.7.Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306(із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Частина 1 ст. 121 КУпАПпередбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів

Статтею 222 КУпАПпередбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 254 КУпАПпро вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2, 3, 4 ст. 258 КУпАПпротокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАПвстановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.75 КАС Українивстановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС Українипередбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт керування позивачем транспортним засобом без передбачених конструкцією транспортного засобу бризковиків.

Як було наведено вище, у постанові від 23.03.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ 45144 державний номерний знак НОМЕР_1, у якого відсутні бризковики на причепі, які передбачені конструкцією такого типу транспортного засобу, та ставиться в провину порушення п/п "е" п. 31.4.7. Правил дорожнього руху, яким забороняється експлуатація транспортних засобів при відсутності передбаченого конструкцією бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Конструкція цієї норми права дає підстави для висновку, що словосполучення "відсутній передбачений конструкцією" відноситься як до бампера або заднього захисного пристрою так і до грязезахисних фартухів і бризковиків. Тому якщо конструкцією транспортного засобу бризковики не передбачені, то це не буде порушенням вимог п. 31.4.7 "е" Правил дорожнього рухуУкраїни.

Настання відповідальності за порушення наведеного п/п "е" п. 31.4.7.Правил дорожнього рухуможливе за наявності двох обставин: по-перше, конструкцією транспортного засобу має бути передбачений бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; а по-друге, зазначений елемент конструкції транспортного засобу має бути відсутній.

Позивачем заперечується відсутність на його транспортному засобі таких елементів як бризковики.

Як вбачається, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження цього факту, та того, що конструкцією транспортного засобу КАМАЗ (причеп), яким керував позивач, передбачені таки елементи конструкції.

Таким чином, відсутні будь-які докази на підтвердження правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 20.02.2019 р. у справі №524/9843/16-а, згідно з якою за описаних обставин та правового регулювання спірних відносин колегія суддів Верховного суду погодилася з висновком апеляційного суду про те, що з оскарженої постанови не встановлено, яких саме бризковиків (передні чи задні) не було у позивача; чим передбачено наявність цих бризковиків і як саме поліцейський встановив, що конструкція цього транспортного засобу передбачає бризковики (посилання на ДСТУ тощо).

Постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

Як вбачається з вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, перш за все, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Однак відповідачем не доведено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 було з'ясовано те, що останнім було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС Україниза наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №893558 від 23.03.2019 року за ч. 1 ст. 121 КУпАПвідносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду з причин пропуску 10-денного строку на оскарження постанови від 23.03.2019 року, вважаючи початок перебігу строку оскарження з 23.03.2019 року, коли позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанови одразу після її оголошення.

Зазначене клопотання суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 122 КАС Українипозов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 286 КАС Українипозовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається із матеріалів справи, після отримання 29.03.2019 року постанови серії АР №893558 від 23.03.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності 05.04.2019 року, тобто у встановлений десятиденний строк, було подано до суду позовну заяву про скасування даної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуюче викладене, суд вважає, що позивачем не пропущений 10-денний строк подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №893558 від 23.03.2019 року, прийняту інспектором роти 2 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Чеченіним Віталієм Станіславовичем, якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КпАП України.

Провадження по даній справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О. В.Чернова