Справа № 2а-4939/09/2670
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2009-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Вн. № 16/305
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 жовтня 2009 року 16:06 № 2а-4939/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кишинського М.І. при секретарі судового засідання Попадин О.Б. у відкритому судовому засіданні вирішив адміністративну справу

за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технобуд"

до

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі міста Києва

про

визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

На підставі ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 21.10.2009 р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача про визнання нечинними податкових повідомлень –рішень: - від 09 лютого 2009 р. № 7/0 в частині визначення податкового зобов’язання ТОВ «Технобуд» з податку на прибуток в сумі 172975 грн., у т.ч. 125161 грн. за основним платежем та 47814 грн. фінансових санкцій; - від 09 лютого 2009 р. № 7/0 в частині визначення податкового зобов’язання ТОВ «Технобуд» з податку на додану вартість в сумі 153700 грн., у т.ч. 100129 грн. за основним платежем та 53 571 грн. фінансових санкцій; - від 25 березня 2009 р. № /0 про визначення фінансових санкцій з податку на прибуток ТОВ «Технобуд»в сумі 5116 грн.

Під час судового розгляду Позивач доповнив позовні вимоги і, крім вищезазначених податкових повідомлень – рішень, просив визнати нечинними податкові повідомлення –рішення: - від 27 травня 2009 р. № 7/2 в частині визначення податкового зобов’язання ТОВ «Технобуд»з податку на прибуток в сумі 193 021 грн., у т.ч. 139450 грн. за основним платежем та 53 571 грн. фінансових санкцій; - від 27 травня 2009 р. № 7/2 в частині визначення податкового зобов’язання ТОВ «Технобуд» з податку на додану вартість в сумі 160 713 грн., у т.ч. 107142 грн. за основним платежем та 53571 грн. фінансових санкцій; - від 27 травня 2009 р. № /1 про визначення фінансових санкцій з податку на прибуток ТОВ «Технобуд»в сумі 5116 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час здійснення господарських операцій ТОВ «Технобуд»з ТОВ «КАТКО»та ТОВ «НОВАСИСТЕМ»були належним чином складені бухгалтерські та податкові документи, а тому висновки контролюючого органу є такими, що не відповідають дійсності, а податкові повідомлення –рішення неправомірними.

Відповідач позов не визнав. В своїх запереченнях на позовну заяву зазначив, що висновки ДПІ в частині заниження податку на прибуток в сумі 125 161 грн. та завищення податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 100129,07 грн. є обґрунтованими і відповідають фактичним обставинам, а податкові повідомлення –рішення, прийняті на підставі акту перевірки, законними.

За результатами розгляду матеріалів справи, пояснень сторін, Окружний адміністративний суд міста Києва –встановив:

Державною податковою інспекцією у Солом’янському районі м. Києва було здійснено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд», з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2005 р. по 30.06.2008 р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2001 по 30.06.2008 р., за результатами якої складено Акт № 534/23-07/13667869 від 29.01.2009 р.

Перевіркою встановлені порушення податкового законодавства, а саме:

- п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.1, 5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»;

- п.п. 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

За висновками перевірки, товариством «Технобуд»завищені валові витрати у III

кварталі 2007 р. та у II кварталі 2008 р. на загальну суму 500 645 грн., завищено податковий кредит за вересень 2007 р. і за квітень 2008 р. на загальну суму 100129,07 грн.

Так, перевіркою встановлено, що товариство неправомірно віднесло до складу валових витрат витрати на роботи по улаштуванню цементної стяжки, виконані ТОВ «КАТКО»та роботи по виготовленню та розміщенню зовнішньої реклами, виконані ТОВ «НОВАСИСТЕМ». Вказані роботи не підтверджені відповідними первинними документами, а тому ТОВ «Технобуд»не мало права відносити їх на валові витрати, чим порушило п.п. 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Перевіркою, також, зазначено, що податкові накладні з податку на додану вартість, складені ТОВ «КАТКО»та ТОВ «НОВАСИСТЕМ»не можуть бути прийняті як первинні документи, таким чином, на порушення п.п. 7.2.4 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»товариством «Технобуд»було неправомірно завищено суму податкового кредиту. В своїх обґрунтуваннях ДПІ посилається на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області по справам № 2а-532/2008 від 12.06.2008 р. та № 2а-739-08 від 18.11.08 р., якими визнані недійсними з дати державної реєстрації установчі документи ТОВ «КАТКО»та ТОВ «НОВАСИСТЕМ», свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту їх складання, а також первинні бухгалтерські документи з реквізитами зазначених підприємств.

На підставі Акта перевірки № 534/23-07/13667869 від 29.01.2009 р. Державна податкова інспекція у Солом’янському районі м. Києва винесла податкове повідомлення –рішення № /0 від 09.02.2009 р., яким визначила Позивачу податкове зобов’язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 165829 грн., у т.ч. 107142 грн. –за основним платежем і 58687 грн. –за штрафними (фінансовими) санкціями; та податкове повідомлення –рішення № /0 від 09.02.2009 р., яким визначила Позивачу податкове зобов’язання з податку на прибуток на загальну суму 193021 грн., у т.ч. 139450 грн. –за основним платежем та 53571 грн. –за штрафними (фінансовими) санкціями.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями –рішеннями, Позивач оскаржив їх в адміністративному порядку.

За результатами розгляду первинної скарги, ДПІ у Солом’янському районі м. Києва прийняла рішення № 6173/10/25-010 від 23.03.2009, яким залишила без змін податкове повідомлення –рішення № /0 від 09.02.2009 р. і скасувала податкове повідомлення –рішення від 09.02.2009 № /0 у частині штрафної санкції в сумі 5116 грн. Поряд з цим, ДПІ вирішила донарахувати штрафну санкцію по податку на прибуток у сумі 5116 грн.

На підставі рішення про результати розгляду первинної скарги № 6173/10/25-010 від 23.03.2009 р. ДПІ винесла податкове повідомлення –рішення № /0 від 25.03.2009 р., яким визначила товариству «Технобуд»зобов’язання з податку на прибуток за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 5116 грн.

Державна податкова адміністрація у місті Києві 08.05.2009 р. прийняла рішення № 1713/10/25-114 за результатами розгляду повторної скарги ТОВ «Технобуд», яким податкові повідомлення –рішення від 09.02.2009 р. № /0 та № /0, від 25.03.2009 р. № /0 - залишила без змін.

На підставі Акта перевірки від 29.01.2009 р. та рішення ДПА у м. Києва від 08.05.2009 р. Державна податкова інспекція у Солом’янському районі м. Києва 27 травня 2009 року винесла податкові повідомлення –рішення № /2 про податкове зобов’язання з податку на прибуток на загальну суму 193021 грн. (139450 грн. –за основним платежем, 53571 грн. –за штрафними санкціями); № /2 про зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 160713 грн. (107142 грн. –за основним платежем та 53571 грн. –за штрафними санкціями) та № /1, яким визначила штрафні санкції по зобов’язанню з податку на прибуток на суму 5116 грн., які позивач оскаржує в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між Позивачем та ТОВ «КАТКО» було укладено договір підряду № 24/08/1 від 24 липня 2007 року на виконання робіт по улаштуванню цементної стяжки на 4-6 поверхах на об’єкті: реконструкція Заводу по виробництву лікарських засобів за адресою м. Обухів, вул. Київська, 127.

На виконання умов договору сторони підписали акт приймання виконаних підрядних робіт (дата не вказана) і ТОВ «КАТКО»виписало Позивачу податкову накладну від 28.09.2007 р. № 276/3 на загальну суму 246104 грн. (в т.ч. 41017 грн. ПДВ).

На підставі цих документів Позивач відніс до валових витрат витрати по улаштуванні цементної стяжки у III кварталі 2007 року у сумі 205087,00 грн.

03 березня 2008 року між Позивачем та ТОВ «НОВАСИСТЕМ»було укладено договір б/н на виготовлення та встановлення зовнішньої реклами.

На виконання умов цього договору сторони підписали акт приймання-здачі робіт по виготовленню та розміщенню зовнішньої реклами від 29.04.2009 р. і ТОВ «НОВАСИСТЕМ»виписало Позивачу податкову накладну від 29.04.2009 р. на загальну суму 354670,00 грн. (в т.ч. ПДВ 59111,67 грн.).

Витрати по виготовленню та розміщенню зовнішньої реклами у сумі 295558,00 грн. Позивач відніс до валових витрат у II кварталі 2008 року.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов’язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В силу п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»- платник податку –особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України. А відповідно до п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 цього Закону право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону. При цьому, згідно п. 9.3 ст. 9 зазначеного Закону визначено, що особи, які підпадають під визначення п.2.3 ст. 2 цього Закону, зобов’язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання).

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) –актом приймання робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.2.4 п. 7.2 Закону України «Про податок на додану вартість»право складання податкових накладних надано виключно особам, зареєстрованим як платники податку на додану вартість в порядку, передбаченому ст. 9 цього Закону.

У відповідності до п. 6.2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України 30.05.1997 р. № 165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.1997 р. № 233/2037, податкова накладна дає право покупцю, зареєстрованому як платник податку на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість. Абзацом 1 п. 5 цього Порядку визначається, що податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення особою, яка не зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій не присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Згідно з п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту) (п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону). А податкова накладна, відповідно до п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках.

Правовий аналіз наведених норм законодавства дає підстави зробити висновок, що суб’єкт господарювання може розраховувати на податковий кредит, якщо в нього є в наявності податкові накладні та вони виписані особами, які у встановленому порядку зареєстровані як платники податку.

Як встановлено судом, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2008 р. визнані недійсними установчі документи ТОВ «КАТКО»з дати державної реєстрації, а саме з 13 квітня 2007 року, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту його складання –з 03 травня 2007 року, а також первинні бухгалтерські документи з реквізитами ТОВ «КАТКО»(в т.ч. податкові накладні).

На підставі даної постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області комісією Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції був складений акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «КАТКО»від 14 липня 2008 року. Згідно вказаного акту, датою анулювання реєстрації ТОВ «КАТКО»в якості платника податку на додану вартість є дата видачі підприємству свідоцтва платника ПДВ, а саме 03 травня 2007 року.

Окрім того, постановою Васильківського міськрайонного суду від 18 листопада 2008 року установчі документи ТОВ «НОВАСИСТЕМ»були визнані недійсними з дати державної реєстрації –19 липня 2007 року, державну реєстрацію ТОВ «НОВАСИСТЕМ»було скасовано з дати державної реєстрації –19 липня 2007 року, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ ТОВ «НОВАСИСТЕМ»було визнано недійсним з моменту його складання –20 серпня 2007 року, а первинні бухгалтерські документи з реквізитами ТОВ «НОВАСИСТЕМ»були визнані недійсними з моменту їх складання.

На підставі вказаної постанови суду комісією Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції було складено акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «НОВАСИСТЕМ», який затверджений 2 грудня 2008 року. Згідна акта датою анулювання реєстрації ТОВ «НОВАСИСТЕМ» в якості платника ПДВ є дата складання свідоцтва платника ПДВ –20 серпня 2007 року.

Відповідно до п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи –це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Пункт 2.4 цього Положення вказує на те, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов’язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до ст.ст. 80, 91, 92 Цивільного кодексу України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді, набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону, цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена тільки за рішенням суду.

Згідно із Наказом ДПА України «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення»№ 165 від 30.05.1997 р., зареєстрованого у Мін’юсті № 233/2037 від 23.06.1997 р. всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку –продавця.

Виходячи з даних положень законодавства акти приймання робіт та податкові накладні, підписані та виписані ТОВ «КАТКО»та ТОВ «НОВАСИСТЕМ»є недійсними в силу рішення судів, оскільки вони містять реквізити зазначених суб’єктів господарювання.

Виходячи з наведеного, суд погоджується з висновками Відповідача щодо порушення

Позивачем вимог п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.1, 5.3.9 п.5.3, п.5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»та п.п. 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», а прийняті Відповідачем оспорювані податкові повідомлення –рішення № /0 від 09.02.2009, № /0 від 09.02.2009, № /0 від 25.03.2009 р., № /2 від 27.05.2009, № /2 від 27.05.2009 та № /1 від 27.05.2009 р. вважає такими, що відповідають чинному законодавству України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач виконав покладений на нього даною нормою Закону обов’язок.

Таким чином, оцінивши за правилами, встановленими ст. 86 КАС України наявні у матеріалах справи докази та пояснення сторін, надані під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС України шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кишинський М.І.

Дата складання та підписання постанови в повному обсязі –02.11.2009р.