Справа № 825/3211/15-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2019 року

Київ

справа №825/3211/15-а

касаційне провадження №К/9901/19559/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у судовому засіданні без повідомлення сторін касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Глорія» на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 (суддя Кашпур О.В.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 (головуючий суддя - Саприкіна І.В., судді: Аліменко В.О., Кучма А.Ю.) у справі №825/3211/15-а за позовом Малого приватного підприємства «Глорія» до Крюківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Мале приватне підприємство «Глорія» звернулося до адміністративного суду з позовом до Крюківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просив зобов'язати виключити та не відображати в картці особового рахунку грошові зобов'язання, що визначені податковими повідомленнями-рішеннями Крюківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 24.02.2014 №, № та рішенням Корюківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 про застосування фінансових санкцій.

Чернігівський окружний адміністративний суд постановою від 29.03.2016 позов залишив без задоволення.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.07.2016 залишив постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 без змін.

Мале приватне підприємство «Глорія» звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема: пункту 56.9 статті 56, підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій).

Зокрема, наголошує на тому, що податкові повідомлення-рішення від 24.02.2014 № та №, а також рішення від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 є відкликаними в порядку підпункту 60.1.2 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки подана позивачем 23.05.2014 скарга в порядку адміністративного оскарження вищезазначених актів індивідуальної дії вважається повністю задоволеною в силу положень пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Головним управлінням Міндоходів у Чернігівській області проведено фактичну перевірку Малого приватного підприємства «Глорія» за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт від 07.02.2014 № 0067/25/10/22/21396373.

На підставі вказаного акта перевірки податковим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 24.02.2014 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2040 грн. за порушення пункту 9 частини першої статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР;

податкове повідомлення-рішення від 24.02.2014 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 253742,35 грн. за порушення пункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджено постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 № 40/10320;

рішення від 24.02.2014 № 000007/25-10-22/21396373 про застосування фінансових санкцій в сумі 5000 грн. за порушення постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва» (із змінами та доповненнями) від 30.10.2008 № 957.

За результатами адміністративного оскарження вказаних актів індивідуальної дії:

рішенням Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 06.06.2014 № 1702/10/25-010-05-158 скаргу Малого приватного підприємства «Глорія» від 23.05.2014 № 27 було повернуто без розгляду, у зв'язку з пропуском встановленого строку подання скарги;

рішенням Міністерства доходів і зборів України від 24.06.2014 № 11308/6/99-99-10-01-02-15 залишено без змін рішення Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 06.06.2014 № 1702/10/25-010-05-158.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.07.2015 у справі № 825/2016/15-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015, відмовлено у задоволенні позовних вимог Малого приватного підприємства «Глорія» про:

визнання неправомірною бездіяльності Головного управління ДФС у Чернігівській області щодо невчинення заходів, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження на підставі скарги Малого приватного підприємства «Глорія» від 23.05.2014 № 27;

зобов'язання Головного управління ДФС у Чернігівській області вчинити заходи, які передбачені під час проведення процедури адміністративного оскарження на підставі скарги Малого приватного підприємства «Глорія» від 23.05.2014 № 27.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 у справі № 825/2807/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014, задоволено позов Малого приватного підприємства «Глорія» про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 28.05.2014 № 374-25 про сплату податкового боргу в загальній сумі 260782,35 грн., що включає в себе нараховані податковими повідомленнями-рішеннями від 24.02.2014 №, № та рішенням від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 грошові зобов'язання зі штрафних санкцій.

Ухвалюючи вказані судові рішення у справі № 825/2807/14, суди виходили з того, що визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 24.02.2014 №, № та рішенням від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 грошові зобов'язання зі сплати штрафних санкцій на момент складення податкової вимоги від 28.05.2014 № 374-25 не були узгодженими, у зв'язку з адміністративним оскарженням таких актів індивідуальної дії за скаргою позивача від 23.05.2014.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач наголошує на тому, що рішення Головного управління Міндоходів у Чернігівській області від 06.06.2014 № 1702/10/25-010-05-158 про залишення адміністративної скарги позивача без розгляду є необґрунтованим, оскільки така скарга Малого приватного підприємства «Глорія» була подана в межах встановленого Податковим кодексом України строку, а тому повинна була бути розглянута по суті. На думку позивача, нерозгляд поданої скарги по суті свідчить на користь висновку про фактичне її задоволення в силу абзацу 2 пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України та наявність підстав для відображення в обліку відповідних наслідків щодо відкликання податкових повідомлень-рішень від 24.02.2014 №, № та рішення від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373. При цьому, позивач вказує на те, що бездіяльність податкового органу щодо ігнорування розгляду скарги від 23.05.2014 по суті не відповідає мотиваційній частині постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 у справі № 825/2807/14.

Порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 04.02.2014 за № 217/24994 (далі - Порядок №765), встановлюється механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України (далі - Міндоходів) оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів.

Відповідно до положень пункту 1 Розділу ІІ Порядку №765, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

У відповідності до пункту 13 Розділу ІІ Порядку №765 занесення/перенесення, виключення/включення операцій в інформаційній системі проводяться структурними підрозділами територіальних органів Міндоходів, на які покладено функції з введення відповідної інформації.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку №765 нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають, зокрема, зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства.

У відповідності до пункту 3 Розділу ІІІ Порядку №765 зобов'язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, розраховані територіальним органом Міндоходів, відображаються ним в інтегрованій картці платника за даними електронного реєстру повідомлень-рішень у частині узгоджених сум.

Системний аналіз вищезазначених положень дає підстави для висновку про те, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо узгоджених сум нарахованих грошових зобов'язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Згідно з пунктом 4.3 Розділу IV Порядку № 1236 направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012 № 1236, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 №2135/22447 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядку), у разі подання платником податків скарги щодо податкового повідомлення-рішення структурний підрозділ, який здійснював розгляд такої скарги, надає копію вмотивованого рішення за скаргою платника податків, в тому числі рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків, органу державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржується.

Протягом процедури адміністративного оскарження сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Після закінчення розгляду скарги структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, підшиває копію вмотивованого рішення за скаргою платника податків, у тому числі рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків, до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Відповідно до підпункту 4.4. Розділу IV Порядку № 1236 у разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили.

Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків.

Аналогічні дії здійснюються у разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним адміністративним судом до провадження).

У разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунка платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься, до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 4.5 Порядку № 1236 після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення, за підписом керівника такого структурного підрозділу.

За змістом пункту 5 розділу IV Порядку № 1236, податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо: орган державної податкової служби скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання (підпункт 5.1.1); орган державної податкової служби зменшує нараховану суму грошового зобов'язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення (підпункт 5.1.2); рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення органу державної податкової служби (підпункт 5.1.3); рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов'язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні органу державної податкової служби (підпункт 5.1.4).

Вищенаведені положення свідчать про наявність послідовного алгоритму дій контролюючого органу у разі оскарження платником податку у адміністративному/судовому порядку податкового повідомлення-рішення, зокрема, шляхом виведення інформації до окремих реєстрів.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами адміністративного оскарження позивачем податкових повідомлень-рішень від 24.02.2014 №, № та рішення від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 Головним управлінням Міндоходів у Чернігівській області прийнято рішення від 06.06.2014 № 1702/10/25-010-05-158 про повернення скарги Малого приватного підприємства «Глорія» без розгляду, яке залишене без змін рішенням Міністерства доходів і зборів України від 24.06.2014 № 11308/6/99-99-10-01-02-15.

Таким чином, податковим органом за результатами адміністративного оскарження актів індивідуальної дії не приймалося рішення у розумінні пункту 5 розділу IV Порядку № 1236 по суті скарги, яке могло б бути підставою для відображення податковим органом такої інформації у порядку виведення окремих реєстрів.

Порядком № 1236 та Порядком №765 не передбачено відображення податковим органом в реєстрі податкових повідомлень-рішень та в інтегрованій картці платника податків встановлених судами під час розгляду справи обставин, які мали значення для вирішення спору. Лише зазначені у резолютивній частині висновки суду щодо заявлених позовних вимог можуть бути підставою для занесення/перенесення, виключення/включення даних в таких інформаційних системах.

При цьому, судами встановлено, що постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 у справі № 825/3200/15-а відмовлено у задоволенні позову Малого приватного підприємства «Глорія» про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.02.2014 № та № , а також рішення від 24.02.2014 № 000007/25-10-22/21396373.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 у справі № 825/3200/15-а клопотання Малого приватного підприємства «Глорія» про відкликання адміністративного позову в частині вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2014 № та рішення про застосування фінансових санкцій від 24.02.2014 № 000007/25-10- 22/21396373 - задоволено, постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 в цій частині скасовано із залишенням таких вимог без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 у справі № 825/3200/15-а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 скасовано в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.02.2014 № в частині застосування штрафних санкцій у сумі 1700 грн., та прийнято нове судове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог. У іншій частині постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.10.2015 залишено без змін.

Враховуючи вищезазначені обставини, за наслідками судового оскарження податкових повідомлень-рішень від 24.02.2014 №, № та рішення від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 скасовано було лише податкове повідомлення-рішення від 24.02.2014 № в частині застосування штрафних санкцій у сумів 1700 грн.

Натомість, податкове повідомлення-рішення від 24.02.2014 № та рішення від 24.02.2014 №000007/25-10-22/21396373 залишилося чинними.

Відповідно до витягу з інтегрованої картки платника податків Малого приватного підприємства «Глорія» нараховані позивачу грошові зобов'язання за штрафними санкціями були виведені з обліку у зв'язку з судовим оскарженням платником податків нарахованих сум у відповідності до вимог Порядку № 765.

За таких обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Малого приватного підприємства «Глорія» без задоволення, а оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Глорія» залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 29.03.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 у справі №825/3211/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк