Справа № 160/9880/18
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2019 року Справа № 160/9880/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД»до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
29 грудня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 від 13.12.2018 року про накладення штрафу в сумі 223 380,00 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що за результатами інспекційного відвідування ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ДН2120/251/АВ від 21.11.2018 року, згідно з висновками якого встановлено, що між позивачем та громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладені цивільно-правові договори, які по суті свідчать про трудові відносини, а не відносини цивільно-правового характеру, а їх оформлення є формальним і спрямованим лише на надання трудовому договору форми цивільно-правового. На підставі вказаних висновків відповідачем 13.12.2018 року прийнято оскаржувану постанову №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 про накладення штрафу уповноваженими особами в сумі 223 380,00 грн. у відповідності до положень абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України. Вказану постанову вважають протиправною оскільки, метою укладання цивільно - правових договорів було виконання специфічних робіт (виготовлення огорожі та навісу, кладка стін). На підтвердження виконання умов укладених договорів до перевірки були надані акти виконаних робіт, розрахунки вартості виконаних робіт, видаткові касові ордери про виплату винагороди за виконану роботу. На думку позивача, контролюючий орган дійшов помилкового висновку про допуск працівників до роботи без укладення трудового договору з огляду на те, що позивачем з вищевказаними особами були укладені цивільно-правові договори про виконання робіт, оскільки нормами цивільного законодавства укладенні такого роду договорів не заборонено. Крім того, вважають, що відповідачем були допущені порушення порядку проведення інспекційного відвідування, що призвело до формулювання в акті перевірки висновків щодо встановлених порушень, які не відповідають фактичним обставинам справи.
29.12.2018 р. позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, яке на підставі ухвали суду від 29.12.2018 року повернуто без розгляду.
09.01.2019 р. позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову.
Ухвалою суду від 11.01.2019 р. у задоволенні клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу № ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 від 13.12.2018 р. було відмовлено.
Ухвалою суду від 11.01.2019 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 08.02.2019 року на 10:30 год.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали.
Відповідач - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області 07.02.2019 року подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити. Так, відповідач зазначив, що під час інспекційного відвідування ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» посадовими особами ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було встановлено, що підприємством з громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в липні 2018 року були укладені договори цивільно - правового характеру на виконання робіт, які мають ознаки трудових договорів. Так, предметом даних договорів є процес праці, а не її кінцевий результат. Працівники систематично виконували певні трудові функції, а не індивідуально визначену роботу, їх робота носить постійний характер, праця за цими угодами не є юридично самостійною, тобто, йдеться мова про підміну трудових договорів цивільно - правовими. Оскільки, в ході інспекційного відвідування були встановлені порушення норм трудового законодавства, відповідачем правомірно було застосовано фінансові санкції у відповідності до положень абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, у зв'язку із чим, підстави для скасування постанови від 13.12.2018 року № ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812, відсутні. Також зазначили, що інспекційне відвідування ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» було здійснено з дотриманням процедур, передбачених ст.259 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №295 та звернули увагу на те, що позивачем дії контролюючого органу щодо оскарження дій відповідача при проведенні перевірки, не оскаржуються.
04.03.2019 року ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» подало до суду відповідь на відзив в якому зазначено, що з боку підприємства не було допущено порушень норм трудового законодавства при укладенні цивільно - правових договорів з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що виключає підстави для притягнення підприємства до відповідальності на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України.
В судове засідання 08.02.2019 року сторони не з'явились. Від позивача поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із необхідністю надання додаткових доказів по справі. Розгляд справи було відкладено на 04.03.2019 року на 12:00 год.
В судове засідання 04.03.2019 року сторони не з'явились. Представником позивача до суду подано клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.
Від Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 04.03.2019 року поступило клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника в судове засідання, оскільки він зайнятий в іншому судовому процесі.
Суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п. 2 ч. 2 ст. 205 КАС України).
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).
Оскільки, причина неявки відповідача в судове засідання 04.03.2019 року визнана судом неповажною, розгляд справи у відповідності до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України продовжено в порядку письмового провадження.
15.03.2019 року від представника позивача до суду поступило клопотання про забезпечення позову.
Частиною 5 статті 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
У зв'язку із тим, що строк розгляду справи (12.03.2019 року) припадав на період щорічної основної відпустки судді, рішення по справі ухвалено в перший робочий день після виходу з відпустки.
Також, ухвалою суду від 26.03.2019 року було задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
За результатами інспекційного відвідування посадовою особою ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 21.11.2018 року № ДН2120/251/АВ в якому відображені наступні порушення:
«ТОВ «Дніпро Інвест Строй» було допущено до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що позбавляє працівників гарантованих державою прав на відпустку, додаткових соціальних відпусток, що є порушенням вимог частини 1 статті 21, частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування двох найманих працівників».
Відповідно до пункту 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26 квітня 2017 року, посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено припис від 27.11.2018 року №ДН2120/251/АВ/П, яким ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» зобов'язано у строк до 05.12.2018 року усунути порушення, а також письмово повідомити про виконання припису.
В матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження вказано припису позивачем.
29 листопада 2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН2120/251/АВ/ТД/МГ/ІП, яким призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 13 грудня 2018 року на 09 год. 00 хв. Копія вказаного рішення була направлена на юридичну адресу ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» рекомендованим поштовим відправленням та було повернуто на адресу відправника у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання.
13 грудня 2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято постанову №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 223380,00 грн.
Вважаючи постанову про накладення штрафу уповноваженими особами №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 від 13.12.2018 року протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд при винесенні рішення виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику, зокрема з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення.
Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю (підпункт 6 пункту 6 Положення №96).
Пунктом 7 Положення №96 закрпілено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.
У відповідності до зазначених норм, Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Процедуру проведення Управліннями Держпраці перевірки стану додержання законодавства про працю, визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі Закон №877-V) та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295).
Відповідно до статті 1 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з частиною 4 статті 2 Закону №877-V, заходи контролю здійснюються, в т.ч., органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов'язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (стаття 3 Закону №877-V).
Відповідно до пункту 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема: Держпраці та її територіальних органів.
Інспекційні відвідування проводяться, зокрема за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту (пп.3 п.5 Порядку №295).
Тобто, інспекційне відвідування було призначено відповідачем у відповідності до норм діючого законодавства.
При цьому, суд зауважує, що позивачем ані підстави для проведення інспекційного відвідування, ані процедуру його проведення, не оскаржуються.
Відповідно до п.п. 19-21 Порядку № 295, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником. Якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Судом встановлено, що 26.11.18 року ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області було подано заперечення на акт інспекційного відвідування від 21.11.2018 року № ДН2120/251/АВ, в якому в тому числі зазначено, що інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно - правового договору.
27.11.2018 року за вих. № 2505/4.1-10 головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Мельничук Світланою Володимирівною було надано відповідь на заперечення на акт інспекційного відвідування з якого вбачається, що заперечення щодо порушення законодавства про працю у частині оформлення відносин між ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» та двома працівникам відповідачем не враховані, оскільки були порушені трудові права робітників, які були позбавлені гарантованих державою прав на відпустку, додаткові соціальні відпустки.
Таким чином, твердження позивача з приводу порушень з боку посадової особи ГУ Держпраці у Дніпропетровській області процедури проведення інспекційного відвідування, а саме, неврахування заперечень до акту перевірки, є безпідставними та спростовуються дослідженими в ході розгляду справи доказами.
Стосовно тверджень позивача щодо передчасного прийняття оскаржуваної постанови від 13.12.2018 року №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 223380,00 грн., оскільки у відповідності до положень п. 29 Порядку № 295, заходи до притягнення об'єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 05.12.2018 року позивачем на адресу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було надано відповідь на припис за вих. № 3/11 від 27.11.2018 року, в якому зазначено, що на даний момент неможливо працевлаштувати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у зв'язку із тим, що фізичні особи були залучені для виконання окремих (локальних) та короткострокових робіт з отриманням конкретного кінцевого результату. Оскільки, роботи, передбачені цивільно - правовими угодами виконані, отримано кінцевий результат, відсутні підстави для їх виконання та працевлаштування вказаних працівників на підприємстві.
За таких обставин, суд критично ставиться до позиції позивача з приводу порушення процедури прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, оскільки вони спростовуються встановленими в ході розгляду справи обставинами та дослідженими доказами.
Щодо правомірності винесеної відповідачем постанови про накладення штрафу уповноваженими особами №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 від 13.12.2018 року, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 3 Кодексу законів про працю України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Частино 1 статті 21 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий договір - цє угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 24 КЗпП України).
Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.
Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється
Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).
Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
Трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.
Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування фінансових санкцій оскаржуваною постановою явилась та обставина, що в ході інспекційного відвідування ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» було встановлено допущення до роботи без укладання трудового договору працівників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що на думку контролюючого органу, є порушенням вимог частини 1 статті 21, частин 1 та 3 статті 24 Кодексу законів про працю України та тягне відповідальність, передбачену абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17 липня 2013 року № 509 (далі по тексту - Порядок № 509).
Відповідно до п. 2 Порядку № 509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.
Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до п. 3 Порядку № 509, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.
Згідно з п. 8 Порядку № 590, за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як було встановлено в ході розгляду справи, 05.07.2018 року між ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) було укладено Договір підряду №1/07-18, згідно з умовами якого Виконавець зобов'язується на свій страх та ризик зі своїм інструментом надати послуги різноробочего на будівельному майданчику за адресою: пер. Піхтовий 1-А, а Замовник зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи (п. 1.1). Виконавець зобов'язується виконати роботу в строки і на умовах, передбачених Договором (п. 2.1.1). Ціна Договору визначається згідно з актом виконаних робіт (п.3.1). Замовник сплачує Виконавцю в повному обсязі за виконану роботу протягом місяця, наступного за звітним (п. 3.2). Строк дії Договору - по 31.07.2018 року (п. 6.2).

На підтвердження виконання умов вказаного Договору позивачем до перевірки були надані: акт здачи - приймання робіт від 30.07.2018 року, відповідно до якого в період з 05.07.2018 року по 30.07.2018 року Виконавцем за завданням Замовника було надано послуги різноробочего за адресою: пер. Пихтовий 1-А в м. Дніпрі; розрахунок вартості виконаних робіт (виготовлення огорожі, кладка стін) на суму 2000,00 грн.; видатковий касовий ордер від 02.08.2018 року про виплату винагороди ОСОБА_1 1610,00 грн. за виконану роботу згідно з Договором підряда № 1/07-18 від 05.07.2018 року; картку рахунку № 66 за липень 2018 року; банківську виписку від 02.08.2018 року.

Судом також встановлено, що 05.07.2018 року між ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» (Замовник) та ОСОБА_2 (Виконавець) було укладено Договір підряду №2/07-18, згідно з умовами якого Виконавець зобов'язується на свій страх та ризик зі своїм інструментом надати послуги різноробочего на будівельному майданчику за адресою: пер. Піхтовий 1-А, а Замовник зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи (п. 1.1). Виконавець зобов'язується виконати роботу в строки і на умовах, передбачених Договором (п. 2.1.1). Ціна Договору визначається згідно з актом виконаних робіт (п.3.1). Замовник сплачує Виконавцю в повному обсязі за виконану роботу протягом місяця, наступного за звітним (п. 3.2). Строк дії Договору - по 31.07.2018 року (п. 6.2).

На підтвердження виконання умов вказаного Договору позивачем до перевірки були надані: акт здачи - приймання робіт від 30.07.2018 року, відповідно до якого в період з 05.07.2018 року по 30.07.2018 року Виконавцем за завданням Замовника було надано послуги різноробочего за адресою: пер. Пихтовий 1-А в м. Дніпрі; розрахунок вартості виконаних робіт (виготовлення огорожі, кладка стін) на суму 2000,00 грн.; видатковий касовий ордер від 02.08.2018 року про виплату винагороди ОСОБА_2 1610,00 грн. за виконану роботу згідно з Договором підряда № 2/07-18 від 05.07.2018 року; картку рахунку № 66 за липень 2018 року; банківську виписку від 02.08.2018 року.

Як вбачається з наведених вище цивільно-правових договорів підряду, предметами останніх є послуги різноробочих на будівельному майданчику. Кінцевий результат, згідно з умовами договору, визначений в акті здачі - приймання робіт, а саме - виготовлення огорожі та кладка стін. За виконану роботу працівникам сплачено винагороду. Роботи були виконані у строк, обумовлений Договором.

Суд зазначає, що статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Угоди, що укладалися позивачем з вказаними вище особами не визнані недійсними у встановленому законом порядку, що сторонами не заперечується.

В даному випадку мало місце саме укладення договорів про виконання конкретних робіт (виготовлення огорожі, кладка стін), а відносини, що виникли між сторонами такого договору, вимогами законодавства про працю не регулюються.

Згідно з частиною 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд зазначає, що у межах спірних правовідносин у позивача не виникало обов'язку у відповідності до положень статті 24 КЗпП України укладати трудові договори з працівниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у зв'язку із чим, відповідачем під час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу не дотримано вимоги Порядку № 509, а отже постанова №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 від 13.12.2018 про накладення на ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» штрафу у розмірі 223380,00 гривень на підставі абз.2 частини другої статті 265 КЗпП України є протиправною, а тому, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд також зазначає, що не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що видами діяльності ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» є організація будівництва будівель, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 системно виконували певні трудові функції, їх робота носила постійний характер, тобто, предметом договорів, які були укладені з працівниками - є виконання саме трудових функціональних обов'язків у відповідності до обраного позивачем виду господарської діяльності, отже цивільно - правові договори мають ознаки трудових договорів, оскільки наявними в матеріалах справи докази вказані обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у справі доказами.

Також, суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо того, що в картках рахунку № 66 відображені видатки на заробітну плату ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що свідчить про допуск працівників до роботи без укладання трудового договору, оскільки відображення в бухгалтерському обліку Рахунку 66 «Розрахунок за виплатами працівникам» таких відомостей свідчить лише про методологічні помилки при здійсненні бухгалтерського обліку, а не про наявність ознак трудового договору, що фактично був укладений між позивачем та вищевказаними особами.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не було доведено правомірність винесення оскаржуваного рішення, у зв'язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 58 офіс 404, ) до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м.Дніпро, вул.Казакова, буд. 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН2120/251/АВ/ТД-ФС/812 від 13.12.2018 року про накладення штрафу в сумі 223 380,00 грн.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (49107, м.Дніпро, вул.Казакова, буд. 3, ) на користь ТОВ «ДНІПРО ІНВЕСТ БУД» (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 58 офіс 404, ) судові витрати у розмірі 3 350,70 грн. (три тисячі триста п'ятдесят грн. 70 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева