Справа № 200/8425/18(2-а/200/515/18)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 травня 2019 року м. Дніпросправа № 200/8425/18(2-а/200/515/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А.,

перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року в адміністративній справі №200/8425/18 (2-а/200/515/18) (головуючий суддя у І інстанції - Женеску Е.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Боголь Максима Костянтиновича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №200/8425/18 (2-а/200/515/18) з апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року.

Ухвалою судді від 15.04.2019 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без руху, встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надіслання на адресу суду заяви про поновлення пропущеного строку, з зазначенням обґрунтованих причин поважності пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

Копія вищезазначеної ухвали отримана апелянтом 22.04.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У визначений судом строк від апелянта надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначеної заяви апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення отримано скаржником 02.01.2019 року, що підтверджується відповідною датою на супровідному листі. Вважає, що оскільки апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення повного тексту рішення, то є підстави для поновлення пропущеного строку відповідно до статті 295 КАС України. Таким чином вважає, що оскільки первинна апеляційна скарга була подана в межах строків, встановлених чинним законодавством, а її повернення було обумовлено не пропуском строку, а у зв'язку з тим, що до апеляційної скарги додано документу на підтвердження повноважень представника скаржника, то він має право на поновлення такого строку.

Згідно з наказом Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019 року №92-КВЩ члену колегії суддів - Шальєвій В.А. надано частину щорічної відпустки з 02 .04.2019 року по 02.05.2019 року.

З приводу наведеного суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

При цьому, слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Розглянувши доводи вказаної заяви, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська проголошено 05 листопада 2018 року.

Вперше, апеляційну скаргу на рішення від 05 листопада 2018 року апелянт подав 11.01.2019 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції повернуто заявнику у зв'язку з неналежним засвідченням копії довіреності виданої на ім'я на представника.

21 березня 2019 року скаржник вдруге подав апеляційну скаргу на рішення від 05 листопада 2018 року.

При цьому слід зауважити, що ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 року про повернення апеляційної скарги заявником не оскаржена та є чинною.

Щодо посилань скаржника на норми статті 295 КАС України, то колегія суддів зазначає, що вони регулюють загальний порядок апеляційного оскарження судових рішень.

Разом з тим, предметом спору в даній справі є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої положеннями КУпАП, що відповідно до норм КАС України належить до категорії термінових справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності закріплено статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, вказаною нормою встановлено спеціальний порядок оскарження судових рішень у вказаних справах.

Таким чином, з врахуванням того, що судове рішення було проголошено у відкритому судовому засіданні 05.11.2018 року, тому саме з цієї дати слід відраховувати строк на апеляційне оскарження. Отже, останнім днем строку апеляційного оскарження в даному випадку є 15.11.2018 року, тоді як апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 21.03.2019 року, тобто поза межами строку встановленого ст. 286 КАС України.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що норми ст. 286 КАС України є спеціальними відносно ст. 295 КАС України, а відтак строк на апеляційне оскарження судового рішення становить десять днів з моменту його проголошення.

Одночасно, відлік строку на апеляційне оскарження з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Іншого порядку обчислення строку на апеляційне оскарження судового рішення в справах які відповідно до норм КАС України віднесені до категорій термінових справ, ніж обчислення строку апеляційного оскарження судового рішення з моменту проголошення судового рішення, КАС України не містить.

Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дотримання вимог вказаної норми процесуального права є обов'язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до частини 1 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Слід зауважити, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Компанія «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А.» проти Іспанії»).

Також суд апеляційної інстанції зауважує, що скаржник був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим мав можливість звернутися до суду першої інстанції для отримання рішення в межах строку, встановленого ст. 286 КАС України для подальшого його оскарження.

Аналогічні висновки щодо застосування норми ст. 286 КАС України викладені в ухвалах Верховного Суду від 28.12.2018 року у справі № 209/1345/18(2-а/209/47/18), від 23.01.2019 року у справі 293/1547/18.

Окремо слід зазначити, що посилання скаржника на те, що ним реалізовано право на апеляційне оскарження 11.01.2019 року при зверненні з первинною апеляційною скаргою, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що первинна апеляційна скарга була повернута з огляду на долучення апелянтом до апеляційної скарги неналежним чином завіреної копії довіреності.

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» Суд звертав увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і органи патрульної поліції зокрема, зобов'язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок позивача у зв'язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього).

Таким чином, неспроможність відповідача належним чином організувати засвідчення повноважень своїх представників у відповідності до встановлених законом правил, є суто суб'єктивною обставиною та не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

З огляду на означене, скаржником не усунуто недоліки викладені в ухвалі від 15.04.2019 року, якою суд просив надати заяву про поновлення пропущеного строку, з зазначенням обґрунтованих причин поважності пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначені скаржником у заяві визнані судом неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року в адміністративній справі №200/8425/18 (2-а/200/515/18).

Керуючись статтями 299, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року в адміністративній справі №200/8425/18 (2-а/200/515/18) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Боголь Максима Костянтиновича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 03 травня 2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва