Справа № 523/884/15-а
Суддя: Бузовський В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/884/15-а
Провадження №2-а/523/93/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Суворовський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Одесі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника управління Одеської митниці ДФС Білоуса Андрія Анатолійовича, Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 завернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника управління Одеської митниці ДФС Білоуса Андрія Анатолійовича, Одеської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить просить суд поновити строк звернення до суду та скасувати постанову № 0202/50007/14 в справі про порушення митних правил від 22 липня 2014 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн., провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення згідно статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення та порушення строків накладення адміністративного стягнення; скасувати постанову № 0079/50007/14 в справі про порушення митних правил від 24 червня 2014 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України закрити в зв`язку з порушення строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 24 червня 2014 року Одеською митницею ДФС винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0079/50007/14, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 8500 грн. та 22 липня 2014 року Одеською митницею ДФС винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0202/50007/14, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 8500 грн.

Із постановою № 0079/50007/14 від 24.06.2014р. позивач не погоджується, вважає її незаконною з підстав порушення строків накладення адміністративного стягнення (порушення статті 467 Митного кодексу України).

Позивач вказує про те, що 28 вересня 2013 року він ввіз на митну територію України в режимі «транзит» через пункт пропуску «Платонове-Гоянул Ноу» митного поста «Котовськ» Південної митниці ДФС, транспортний засіб, а саме легковий автомобіль «AUDI A4», державний реєстраційний номер Республіки Болгарії НОМЕР_1 .

Також позивач вказує, що Одеською митницею пропущено строк накладення адміністративного стягнення, встановленого статтею 467 Митного кодексу України. ОСОБА_1 ввіз в митному режимі «транзит» транспортний засіб «AUDI A4», державний реєстраційний номер Республіки Болгарії НОМЕР_1 , 28 серпня 2013 року, а оскаржувана постанова Одеської митниці ДФС № 0079/50007/14 була прийнята 24 червня 2014 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 467 Митного кодексу України.

Крім того, про оскаржувану постанову № 0079/50007/14 від 24 червня 2014 року він дізнався випадково через виклик до державного виконавця та вручення йому постанови 18 січня 2015 року, у звязку з чим вважає підстави пропуску строку звернення до суду поважними та просить поновити строк звернення до суду.

Також позивач зазаначив, що 18 лютого 2014 він ввіз в митному режимі «транзит» транспортний засіб «AUDI A6», державний реєстраційний номер Республіки Болгарії НОМЕР_2 , а оскаржувана постанова Одеської митниці ДФС № 0079/50007/14 була прийнята 22 липня 2014 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 467 Митного кодексу України.

Отже, позивач не погоджується із постановою № 0202/50007/14 від 22.07.2014р., вважає її незаконною з підстав порушення строків накладення адміністративного стягнення (порушення статті 467 Митного кодексу України) та недоведеністю вини, вказавши, що 18 лютого 2014 року він, як довірена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Закон Прес» (далі - Товариство), на підставі довіреності від 18.02.2014р. № 11/16, ввіз на митну територію України в режимі «транзит» через пункт пропуску «Рені-Джурджулешти» митного поста «Ізмаїл» Південної митниці ДФС, транспортний засіб, що належить Товариству, а саме легковий автомобіль «AUDI A6», державний реєстраційний номер Республіки Болгарії НОМЕР_2 , з метою здійснення комерційної діяльності в інтересах Товариства.

27 лютого 2014 року, наказом від 27 лютого 2014 року № 233, Товариство скасувало довіреність від 18 лютого 2014 року, видану на ОСОБА_1 через несумлінне виконання останнім своїх обов`язків, що позбавило його законних підстав на керування зазначеним автотранспортом.

Позивач мав на меті повідомити відповідні органи Південної митниці Міндоходів щодо обставин, через які він не в змозі в строк, передбачений ст. 95 МК України, з`явитися до органу Доходів та зборів для проведення повного митного оформлення, але з незалежних від нього обставин цього зроблено не було.

Таким чином, позивач вважає, що перевищення терміну, передбаченого ст. 95 МК України, знаходження на митній території України відбулося з незалежних від нього причин. Позивач вказує про те, що він вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Позивач вважає, що перевищення терміну знаходження на митній території України, передбаченого ст. 95 МК України, відбулося з незалежних від нього причин, оскільки в нього не було правових підстав переміщувати автомобіль.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідачі про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с 160,161), в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомляли, заяви та клопотання не надходили.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є не обґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено те, що 28 вересня 2013 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України в режимі «транзит» через пункт пропуску «Платонове-Гоянул Ноу» митного поста «Котовськ» Південної митниці ДФС, транспортний засіб, а саме легковий автомобіль «AUDI A4», державний реєстраційний номер Республіки Болгарії НОМЕР_1 .

28 лютого 2014 року Одеською митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0079/50007/14 по факту скоєння порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України.

24 червня 2014 року Одеською митницею ДФС винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0079/50007/14, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 8500 грн. (а.с.13).

Також, судом встановлено те, що 18 лютого 2014 року ОСОБА_1 , як довірена особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Європа Закон Прес», на підставі довіреності від 18.02.2014р. № 11/16, ввіз на митну територію України в режимі «транзит» через пункт пропуску «Рені-Джурджулешти» митного поста «Ізмаїл» Південної митниці ДФС, транспортний засіб, що належить Товариству, а саме легковий автомобіль «AUDI A6», державний реєстраційний номер Республіки Болгарії НОМЕР_2 , з метою здійснення комерційної діяльності в інтересах Товариства.

28 лютого 2014 року Одеською митницею ДФС було складено протокол про порушення митних правил № 0202/50007/14 по факту скоєння порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статтею 470 Митного кодексу України.

22 липня 2014 року Одеською митницею ДФС винесена постанова в справі про порушення митних правил № 0202/50007/14, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі у розмірі 8500 грн. (а.с.7).

18 лютого 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Європа Закон Прес» було видано Довіреність № 11/16, якою уповноважило ОСОБА_1 , користуватись належним Товариству на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 автомобілем фабричної марки «AUDI A6», 2001 року випуску, кузов НОМЕР_4 , країна реєстрації - Болгарія, реєстраційний номер НОМЕР_2 з правом керування, здійснення вантажних та пасажирський перевезень, перетинання українсько-болгарського кордону. Здійснювати необхідні ремонтні, профілактичні роботи зазначеного автомобіля. Представляти інтереси Товариства перед всіма фізичними та юридичними особами, надано право ведення від імені Товариства переговорів та попереднього узгодження всіх питань, подання та підпису всіх документів, необхідних для виконання повноважень, включаючи заяви, скарги, одержання належних Товариству грошових сум, а також виконання всіх інших дй та формальностей, пов`язаних з цією довіреністю (а.с.5).

Наказом № 233 від 27.02.2014р. довіреність № 11/16 від 18 лютого 2014 року Товариством було скасовано (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 95 МК України, встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До зазначених строків не включається час дії обставин, зазначених устатті 192 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 381 МК України, визначено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов`язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Приписами статті 470 МК України, передбачено відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів.

Відповідно до частини 3 статті 470 МК України, передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3 ст.461 цього Кодексу, (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді, мають право знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, вступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (суддів), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до Розділу VIII Наказу Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Відповідно до п.5 розділу VIII вказаного Порядку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених ч. 3 ст. 469, ст. 470, ч. 3 ст. 478, ст. 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено Кодексом.

У відповідності до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з положеннями ст. 318 МК України, зокрема, органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема: перевірки документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 МК України, під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості, зокрема, при перевезенні автомобільним транспортом - документи на транспортний засіб, зокрема ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Проведення передбачених Кодексом, митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, і засобів їх забезпечення.

Відповідно до п. 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, зокрема, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб; паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону.

Порядок митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України та відповідальність за порушення митних правил, регулюються Митним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Згідно з ч. 1 ст. 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до статті 95 МК України, встановлюються строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч. 1 ст. 102 МК України, митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Диспозиція ч. 3 ст. 470 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у перевищенні встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «транзит» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.

Згідно ст. 522 МК України, справу про порушення митних правил розглянув уповноважений орган. При винесенні постанови дотримані вимоги ст.ст. 523-527 МК України.

Таким чином, в ході розгляду справи, позивачем не надано суду жодних підтверджуючих документів обставин, що виключають адміністративну відповідальність, на момент складання протоколів про порушення митних правил до митного контролю, натомість судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що саме позивачем у звязку з не вивезенням автомобіля за межі митної території України у встановлений законом термін було порушено митні правила.

Крім того, суд не бере до уваги посилання позивача на обставини непереборної сили, та виходить з наступного.

Сам факт скасування довіреності не може вважатися, визначеною нормою частини 1 статті 467 МК України, обставиною, яка не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією статті 470 Митного кодексу України.

Українське законодавство визначає форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (англ. Рогсе таіеиге) як надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Зокрема, Наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005р. «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» визначено обставини непереборної сили, а саме - смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 ст.71 КАС України визначає особу, на яку покладається тягар доказування - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач у судовому засіданні не надав суду доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 293 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 , не обґрунтовані, не підтверджені наявними матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

З іншими вимогами, або з інших підстав позивач до суду не звертався.

На підставі ст.ст.2,12,32,73,77,241-243, 286 КАС України, ст.ст.247, 268, 269, 287, 288, 293 КпАП України, ст.470 МК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до заступника начальника управління Одеської митниці ДФС Білоуса Андрія Анатолійовича, Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: