Справа № 320/2044/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 травня 2019 року м. Київ № 320/2044/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Експансія" з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування повністю, прийнятого Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, податкового повідомлення-рішення № від 04.02.2019, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 271669219,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до пункту 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд зазначає, що пункт 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на невичерпний перелік інформації, яка може бути висвітлена в адміністративному позові задля правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Позов в адміністративному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

При цьому складовими частинами позову є предмет позову та підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, направлені на захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Тобто це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об'єктивуються у поданих доказах. Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірного матеріального правовідношення, та які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи.

Отже, суд звертає увагу, що адміністративний позов має письмову форму, містить вимоги щодо предмета спору, тобто прохальну частину позову та їх обґрунтування, які є підставою позову.

Як вбачається з позовної заяви, позивач стверджує про незаконність прийнятого податкового повідомлення-рішення № від 04.02.2019, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на період здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «Експансія» контрагенти позивача були зареєстрованими відповідно до діючого законодавства (в стадії припинення не перебували); установчі та реєстраційні документи у вищевказаних контрагентів були діючими; в акті перевірки немає даних про визнання їх недійсними в суді; були зареєстрованими платниками податків на додану вартість; відомості стосовно зазначених контрагентів були наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, контрагенти мали діючі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; відсутні обвинувальні вироки суду по будь-якій кримінальній справі за ознаками злочину, передбаченого статтею 205 КК України, що могло би підтвердити фіктивний чи протиправний статус контрагентів.

Позивач вказує, що договори з контрагентами позивача є дійсними, рішень суду щодо визнання договору недійсним немає. Посилається на те, що поставка товарів позивачем, як продавцем товарів, здійснювалась на умовах попередньої оплати за товар, товар отримувався представниками контрагентів, вказаними в довіреностях та керівниками контрагентів, видаткові накладні зі сторони позивача засвідчені підписами працівників позивача та скріплені печаткою позивача. За фактом реалізації товару вказаним у позові контрагентам одержаний від продажу дохід був відображений ТОВ «Експансія» у бухгалтерському обліку, фінансовій та податковій звітності як дохід від реалізації товарів.

Також в обґрунтування незаконності прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем зазначено про безпідставність посилання в акті перевірки на відкриті кримінальні провадження в розрізі контрагентів позивача у відсутність обвинувальних вироків у таких кримінальних провадженнях.

Крім цього, позивачем відмічено про необґрунтоване використання у ході перевірки податкової інформації, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, зокрема, АІС "Податковий блок", інформаційних базах даних ДФС, яка за твердженням позивача не є належним доказом та за її допомогою не може оцінюватися реальність господарських операцій.

У той же час, судом встановлено, що у позовній заяві не описано суті операцій позивача з його 24 контрагентами, на підставі яких виникло від'ємне значення об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств на суму 271669219,00 грн. за 9 місяців 2017 року, зменшене відповідачем за результатами проведеної документальної перевірки платника податків на підставі оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Також, позивач не посилається на наявність та не конкретизує у позовній заяві первинних документів бухгалтерського обліку, якими підтверджено спірні операції із зазначеними у позовній заяві 24 контрагентами.

При цьому, до позовної заяви в якості додатків позивачем додано значний обсяг первинних документів бухгалтерського та податкового обліку, зокрема, копії наказів про прийом на роботу, переведення, наказів про припинення трудового договору, договорів, видаткових накладних, довіреностей платіжних доручень, оборотно-сальдових відомостей та бухгалтерських довідок по дебіторам, декларацій з податку на прибуток, звітів про фінансовий результат, проте доцільність додавання до позовної заяви вказаних документів в самій позовній заяві в розрізі кожного з контрагентів та вплив на формування об'єкта оподаткування жодним чином не обґрунтовано.

У зв'язку з цим, позивачу у порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду уточнену позовну заяву із обґрунтуванням товарності та реальності господарських операцій позивача з кожним із 24 контрагентів окремо із посиланням на первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, копії яких додано до позовної заяви, із зазначенням того, які з наданих до позовної заяви документів свідчать про реальність господарських операцій та вплинули на об'єкт оподаткування, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень Податкового кодексу України.

Також у позовній заяві необхідно конкретизувати яким чином одержаний позивачем від продажу товарів дохід був відображений ТОВ «Експансія» у бухгалтерському обліку, фінансовій та податковій звітності підприємства, як дохід від реалізації товарів, відносно кожного з вказаних у позові контрагентів.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати уточнену позовну заяву (два примірники), із обґрунтуванням товарності та реальності господарських операцій із посиланням на первинні документи, копії яких додано до позовної заяви.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.