Справа № 240/3332/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Житомир справа № 240/3332/19

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація "Проти придурків та ідіотів" про визнання бездіяльності, зобов'язання розглянути звернення від 27 грудня 2018 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Коростишівської міської ради в якому просив:

- визнати бездіяльність Коростишівської міської ради щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.12.2018;

- зобов'язати Коростишівську міську раду розглянути звернення ОСОБА_1 від 27.12.2018 в установленому Законом порядку. В обґрунтування позову зазначає, що звернення від 27.12.2018 не розглянуто, відповідь в установленому порядку на звернення не направлено, що свідчить про бездіяльність відповідача.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали позивач отримав 01.04.2019, відповідач - 29.03.2019 та третя особа - 01.04.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відділом документального забезпечення суду 11.04.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Вказує, що на звернення позивача від 27.12.2018 Коростишівська міська рада надала відповідь за вих. №03-16/Х-2828 в якій зазначено, що розгляд звернення відбудеться на черговій сесії Коростишівської міської ради 19.02.2019. Зазначає, що за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 від 27.12.2018 Коростишівською міською радою прийнято рішення "Про розгляд заяви ОСОБА_1" від 19.02.2019.

У період із 23.04.2019 по 06.05.2019 головуючий суддя перебувала на лікарняному.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Встановлено, що 27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Міського голови Коростишівської міської ради у якій просив: змінити цільове призначення земельної ділянки та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення індивідуального садівництва. Заяву одержано Коростишівською міською радою, що підтверджується відміткою із зазначенням вх. №Х-2828/03. Додатками до заяви вказано: графічні матеріали, довідка відділу Держземагенства у Коростишівському районі, обґрунтування доцільності та економічної ефективності внесення змін, копія паспорту та коду (а.с. 17).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не надав відповіді на звернення від 27.12.2018, що є порушенням прав та законних інтересів позивача.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про звернення громадян" (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 Закону ).

Частиною 2 ст. 3 Закону визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно зі ст. 5 Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно з частинами 1, 3 статті 15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

За правилами ст. 18 Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що Коростишівська міська рада, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 27.12.2018 листом №03-16/Х-2828 від 10.01.2019, тобто в межах строку, визначеного ст. 20 Закону розглянула звернення та повідомила, що питання, визначені у заяві від 27.12.2018 будуть винесені на розгляд постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, екології та використання природних ресурсів.

Окрім того, відповідачем додано до відзиву копію Рішення Коростишівської міської ради №670 від 19.02.2019 "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1" з якого вбачається, що заява ОСОБА_1 від 27.12.2018 було розглянуто.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви та зобов'язання розглянути звернення не підлягають задоволенню.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення заявника про результати розгляду звернення.

Враховуючи те, що відповідачем не додано до суду доказів направлення відповіді на звернення та копії рішення Коростишівської міської ради №670 від 19.02.2019, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача надіслати рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 вказані документи.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст.267 КАС України суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 267 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням постанови в даній справі.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Коростишівську міську раду (вул. Володимирська, 1,Коростишів, Житомирська область, 12501, ) надіслати рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) відповідь на звернення від 27.12.2018 та копію рішення Коростишівської міської ради №670.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук