Справа № 816/2087/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 816/2087/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

позивача ОСОБА_1; представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 28.01.19 року по справі № 816/2087/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області третя особа Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, у якому просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 страхової виплати по професійному захворюванню, отриманому на дільниці здачі рами, виходячи із середньомісячної заробітної плати за грудень 2012 року - листопад 2013 року та провести страхові виплати відповідно до перерахованої суми.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що для розрахунку страхової виплати має враховуватись заробітна плата застрахованої особи за дванадцять календарних місяців, що передували настанню страхового випадку, а не перед датою звільнення, як на тому наполягає відповідач.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" про зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов'язано управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 страхової виплати по професійному захворюванню, отриманому на дільниці здачі рами, виходячи із середньомісячної заробітної плати за грудень 2012 року - листопад 2013 року та провести страхові виплати відповідно до перерахованої суми з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 9.07.07 прийнятий на роботу в обробний цех ливарного виробництва ВАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" учнем обрубника литва /т. 1, а.с. 12, 171/.

17.10.07 позивач переведений обрубником литва третього розряду в обрубний цех ливарного виробництва /т. 1, а.с. 12 - зворот/.

З 1.04.10 професію обрубника литва третього розряду перейменовано в обрубник, зайнятий на обробці литва наждаком та вручну пневмоінструментом третього розряду, в обрубному цеху ливарного виробництва /т. 1, а.с. 12 - зворот, 172/.

23.02.11 ВАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" перейменовано у ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" /т. 1, а.с. 13/.

Протоколом наглядової ради ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 14.11.13 №83-2013 затверджені зміни до штатного розкладу робітників обрубного цеху ливарного виробництва, якими передбачено виключення з штатного розкладу посади обрубник, зайнятий на обробці литва наждаком і вручну пневмоінструментом дільниці остаточної обробки "Рами бокової" та введення в штатний розклад робітників обрубного цеху ливарного виробництва дільниці остаточної обрубки "рами бокової" професії обрубник, зайнятий на обробці литва наждаком і вручну пневмоінструментом /т. 1, а.с. 116-119/.

Наказом ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 21.11.13 №975 "Про внесення змін в організацію виробництва і праці" з 1.12.13 внесені зміни у схему організаційної структури управління обрубного цеху ливарного виробництва шляхом виключення зі штатного розкладу дільниці №3 остаточної обрубки "рами бокової" професії обрубник, зайнятий на обробці литва наждаком і вручну пневмоінструментом та введення в організаційну структуру та штатних розклад обрубного цеху ливарного виробництва дільниці №28 з підготовки і проведення неруйнуючого контролю професії обрубник, зайнятий на обробці литва наждаком і вручну пневмоінструментом /т. 1, а.с. 228/.

Розпорядженням ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 29.11.13 №3370 "Про переведення на іншу дільницю" зобов'язано перевести ОСОБА_1 за його згодою з 1.12.13 з дільниці №3 на дільницю №28 обрубного цеху ливарного виробництва /а.с. 147-150/.

13.01.15 позивач звільнений у зв'язку зі скороченням штатів /т. 1, а.с. 13, 173/.

17.10.16 Комісією з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складено акт №1 за формою П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 /т. 1, а.с. 161-163/. Розслідуванням встановлено факт наявності у позивача професійного захворювання, що виникло у зв'язку з неефективністю роботи систем вентиляції, підвищеним рівнем шуму на робочому місці, роботи технологічного обладнання, низькою якістю медичних оглядів. У пункті 5 акта зазначено, що професійне захворювання набуте за період роботи на дільниці здачі рами обрубного цеху ливарного виробництва. 19.10.16 акт затверджено начальником управління Держпраці у Полтавській області /т. 1, а.с. 161/.

Копією виписки із акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках до довідки серії 10 ААА №020329 підтверджено, що ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 склав 40% /т. 1, а.с. 166/.

12.05.17 позивач подав до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у м. Кременчуці Полтавської області заяву про призначення страхової виплати у зв'язку з професійним захворюванням /т. 1, а.с. 160/.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у м. Кременчуці Полтавської області від 22.05.17 №1612/2216/2216/1 ОСОБА_1 взято на облік, зареєстровано страховий випадок професійного захворювання з 17.10.16, з датою початку виплат з 9.02.17 /т. 1, а.с. 177/.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у м. Кременчуці Полтавської області від 22.05.17 №1612/2216/2216/2 ОСОБА_1 призначено одноразову допомогу у разі стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 10880,00 грн /т. 1, а.с. 178/.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у м. Кременчуці Полтавської області від 22.05.17 №1612/2216/2216/3 ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату у зв'язку з втратою професійної працездатності на період з 9.02.17 по 28.02.17 у розмірі 2752,52 грн /т. 1, а.с. 179/.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання у м. Кременчуці Полтавської області від 22.05.17 №1612/2216/2216/4 ОСОБА_1 призначено щомісячну страхову виплату у зв'язку з втратою професійної працездатності на період з 1.03.17 по 31.03.18 у розмірі 3402,12 грн /т. 1, а.с. 180/.

Постановою Кременчуцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 7.03.18 №1604/2216/2216/6 ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну страхову виплату у зв'язку з втратою професійної працездатності на період з 1.03.18 по 31.03.18 у розмірі 4082,54 грн /т. 1, а.с. 182/.

2.05.18 позивач звернувся до Кременчуцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області із заявою про проведення перерахунку страхової виплати у зв'язку зі зміною ступеня втрати професійної працездатності /а.с. 183/. До заяви додав копію виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 20.04.18 до довідки серії АБ №0032237, якою ступінь втрати професійної працездатності визначено на рівні 60% /т. 1, а.с. 184/.

Постановою Кременчуцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 7.05.18 №1604/2216/2216/7 ОСОБА_1 призначено перераховану щомісячну страхову виплату у зв'язку з втратою професійної працездатності на період з 29.03.18 по 30.04.19 у розмірі 6123,80 грн /т. 1, а.с. 182/.

Листом від 12.02.18 вих. №01-04-385 відповідачем надано відповідь на запит адвоката Шудрі В.І. в інтересах ОСОБА_1 щодо розрахунку середньомісячної заробітної плати для призначення страхових виплат ОСОБА_1 /т. 1, а.с. 30-31/. Цим листом повідомлено, що при обчисленні середньомісячної заробітної плати для розрахунку щомісячної страхової виплати позивачу враховано заробітну плату за січень-грудень 2014 року, тобто, до дати звільнення з підприємства.

Не погодившись з такою відповіддю суб'єкта владних повноважень, ОСОБА_1 26.03.18 звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при розрахунку страхової виплати ОСОБА_1 має братись до уваги середня заробітна плата позивача за період з грудня 2012 року по листопад 2013 року, тобто, за останні дванадцять місяців, що передують моменту ушкодження здоров'я.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я визначені Законом України від 23.09.99 №1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Згідно з абзацом першим частини першої статті 42 названого Закону, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Частиною дев'ятою цієї статті передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету міністрів України від 26.09.01 №1266 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням (надалі - Порядок №1266).

Відповідно до абзацу першого пункту 11 Порядку №1266 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.15 №439) розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Пунктом 13 Порядку №1266 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров'я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

За змістом пункту 14 Порядку №1266 у разі коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності або коли з дня смерті потерпілого до настання права на страхові виплати минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати застрахованої особи перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що проводиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування за формулою З = З(н) х С : М, де З - середньомісячна заробітна плата застрахованої особи, у гривнях; З(н) - середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата; С - сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду (К1 + К2 + К3 + ...); К - коефіцієнт заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць у розрахунковому періоді, який визначається за формулою: К = З(в) : З(с), де З(в) - заробітна плата застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати; З(с) - середньомісячна заробітна плата працівників, зайнятих в економіці України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати; М - кількість календарних місяців у розрахунковому періоді.

У разі коли у розрахунковому періоді є місяць (місяці), в якому повністю відсутня заробітна плата у зв'язку з: поважною причиною, - такий місяць (місяці) виключається з розрахункового періоду, тобто сума коефіцієнтів за розрахунковий період ділиться на 11 (або на меншу кількість) місяців; причиною, не віднесеною цим Порядком до поважної, - такий місяць не виключається з розрахункового періоду, тобто сума коефіцієнтів за розрахунковий період ділиться на 12 або на кількість місяців у конкретному розрахунковому періоді.

Пунктами 62, 63 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.11 №1232 (надалі - Порядок №1232), передбачено, що усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню. До хронічного професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок провадження професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу, пов'язаних з роботою.

Згідно з пунктом 86 Порядку №1232 за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 (далі - акт за формою П-4) згідно з додатком 17.

Акт за формою П-4 є документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що для розрахунку суми щомісячної страхової виплати у зв'язку з професійним захворюванням враховується середній заробіток потерпілого за останні дванадцять місяців, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я.

Джерелами фінансування страхових виплат є внески страхувальника (роботодавця) та застрахованої особи (працівника) на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що здійснюються при нарахуванні та виплати заробітної плати у певному розмірі від суми нарахувань.

Щодо доводів відповідача про необхідність врахування при розрахунку страхової виплати середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2014 року оскільки, на момент встановлення позивачу ступеня втрати професійної працездатності минуло більше року з моменту настання страхового випадку, а тому при розрахунку щомісячної страхової виплати має враховуватись середня заробітна плата за останні дванадцять місяців перед звільненням з роботи, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що професійне захворювання набуте ОСОБА_1 за період роботи за професією обрубника, зайнятого на обрубці литва наждаком та вручну пневмоінструментом, обрубного цеху ливарного виробництва ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" в умовах дії шкідливих факторів в цеху упродовж 9 років 8 місяців, про що зазначено у пункті 12 акта №1 за формою П-4 /т. 1, а.с. 16/. А у пункті 5 згаданого акта вказано найменування цеху, дільниці, відділу - обрубний цех ливарного виробництва, дільниця здачі рами /т. 1, а.с. 14/, що у відповідності до штатного розкладу ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" відповідає дільниці №3.

Разом з цим, позивач у відповідності до наказу ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 21.11.13 №975 "Про внесення змін в організацію виробництва і праці" та на підставі розпорядження від 29.11.13 №3370 "Про переведення на іншу дільницю" з 1.12.13 переведений з дільниці №3 на дільницю №28 обрубного цеху ливарного виробництва.

Довідкою ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 11.12.18 вих. №40-21/182 повідомлено, що дільниці №3 та №28 є окремими дільницями обрубного цеху ливарного виробництва /т. 2, а.с. 11/.

Розпорядження ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 29.11.13 №3370 "Про переведення на іншу дільницю" містить вказівку про переведення працівників (у т.ч., й ОСОБА_1.) на інші дільниці обрубного цеху ливарного виробництва з 1.12.13 без зміни умов праці /т. 1, а.с. 147-150/.

Отже, при переведенні позивача з 1.12.13 на роботу з дільниці №3 на дільницю №28 обрубного цеху ливарного виробництва ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" не відбулось змін істотних умов праці.

Як підтверджено актом №1 за формою П-4 про розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, набуття позивачем професійного захворювання пов'язане з роботою останнього на дільниці здачі рами обрубного цеху ливарного виробництва ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", про що прямо зазначено у пункті 5 згаданого акта /т. 1, а.с. 161/.

З матеріалів справи слідує, що у відповідності до штатного розкладу ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" (у редакції, чинній до 1.12.13) дільницю здачі рами зазначено як дільницю №3 обрубного цеху ливарного виробництва.

Отже, професійне захворювання набуте позивачем до моменту переведення на дільницю №28.

Таким чином, дослідивши матеріали справи враховуючи приписи абзацу першого частини першої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та пункту 13 Порядку №1266, колегія суддів дійшла висновку, що при розрахунку страхової виплати ОСОБА_1 має враховуватись заробітна плата останнього за період з грудня 2012 року по листопад 2013 року, тобто, за попередні дванадцять місяців до моменту настання ушкодження здоров'я, з яким пов'язаний страховий випадок.

Щодо доводів відповідача про необхідність застосування до спірних відносин положень пункту 14 Порядку №1266 та, як наслідок, правомірність врахування середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня по грудень 2014 року, оскільки на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, колегія суддів зазначає наступне.

Так, страхові виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням фінансуються за рахунок страхових внесків роботодавців та найманих працівників. При цьому, чим вищою є фактично нарахована та виплачена найманому працівнику заробітна плата, тим більшими є внески до Фонду соціального страхування.

Фінансування соціальних виплат за рахунок внесків громадян на загальнообов'язкове державне соціальне страхування прямо передбачено частиною другою статті 46 Конституції України.

При цьому наведеним забезпечується принцип соціальної справедливості, адже розмір страхової виплати залежить від суми внесків, сплачених особою до Фонду соціального страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 13.04.17 вих. №40-14/А/149 /т. 1, а.с. 28/ та підтверджено довідкою ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" без номера та дати,/т. 1, а.с. 151/, заробітна плата ОСОБА_1 за період з грудня 2012 року по листопад 2013 року становила 172040,55 грн.

А заробітна плата позивача за період з січня по грудень 2014 року загалом склала 50151,34 грн, що підтверджено довідкою ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" від 9.02.17 №107 /т. 1, а.с. 29/.

З пояснень позивача встановлено, що різниця у розмірах заробітної плати пов'язана зі значним зменшенням обсягів виробництва у зв'язку зі скороченням замовлень та фактичним перебуванням працівників, у т.ч., і ОСОБА_1, у березні - грудні 2014 року у відпустці без збереження заробітної плати.

Отже, врахування при розрахунку страхової виплати заробітної плати позивача за останні дванадцять місяців перед звільненням у спірних відносинах призвело до значного її зменшення у зв'язку з погіршенням умов оплати праці, що мало місце після переведення позивача на роботу в іншому структурному підрозділі з 1 грудня 2013 року та пов'язане зі скороченням обсягів виробництва.

Колегія суддів, окремо зауважує, що професійне захворювання позивача пов'язане зі стійкою дією шкідливих виробничих факторів упродовж значного проміжку часу.

Документом, в якому зазначаються основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, є акт за формою П-4, у якому, окрім іншого, передбачено зазначення найменування виробничої ланки (цеху, дільниці, відділу), з роботою у якому пов'язане професійне захворювання.

Таким чином, колегія суддів дослідивши матеріали справи, зважаючи на те, що набуття позивачем професійного захворювання за наслідками розслідування пов'язане саме з роботою ОСОБА_1 на дільниці здачі рами, тобто, дільниці №3 обрубного цеху ливарного виробництва, що тривало до 1 грудня 2013 року, дійшла висновку, що при розрахунку страхової виплати ОСОБА_1 має братись до уваги середня заробітна плата позивача за період з грудня 2012 року по листопад 2013 року, тобто, за останні дванадцять місяців, що передують моменту ушкодження здоров'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі № 816/2087/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі № 816/2087/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Калитка
Повний текст постанови складено 26.04.2019 року