Справа № 441/43/19
Суддя: Яворська Н. І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

441/43/19 2-а/441/12/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участі секретаря Цап І.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в приміщенні зали судових засідань Городоцького районного суду Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області - інспектора Сорокіна Михайла Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

11.01.2019 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 831184 від 01.01.2019, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн, та закриття провадження у справі.

В обгрунтування позову вказано, що відповідачем винесена постанова з порушенням норм законодавства, йому не було забезпечено правову допомогу адвоката, інспектором перевищено повноваження, швидкість вимірювалась приладом «TruCAM» з порушенням вимог Інструкції з експлуатації приладу, вважає обрання ділянки дороги для контролю швидкості працівниками поліції такою, що не відповідає вимогам п.5.45 розділу 33 ПДР з огляду на те, що швидкість вимірювалась приладом на відстані 230.4 м.

Крім того, позивач посилається на те, що вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі, в потоці інших транспортних засобів, які рухались у попутному та зустрічному напрямках, що суперечить порядку здійснення відеофіксації. Прилад «TruCAM» не сертифікований, протокол не складався, інспектор не встановив дорожній знак про попередження здійснення контролю швидкості транспортних засобів, знак 5.45, встановлений із порушенням вимог ПДР, що є порушенням порядку притягнення до відповідальності встановленого чинним законодавством. Відповідачем постанову складено з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а також права позивача, закріплені у ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, 59,62,63 Конституції України. Просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 14.01.2019 адміністративний позов було залишено без руху, оскільки позивачу необхідно було вказати повні анкетні дані свої та відповідно адресу для визначення підсудності.

21.01.2019 недоліки адміністративного позову позивачем були усунуті.

Ухвалою суду від 24.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач скористався своїми правами та 26.02.2019 подав до суду відзив, просив розглянути справу у відсутності представника та в позові ОСОБА_1 відмовити (а.с.19-30)

Суд, заслухавши пояснення позивача, який підтримав вимоги з посиланням на мотиви викладені у позовній заяві, з'ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 286 КАС України.

Згідно ст. 288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, ст. 286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Так, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено 01.01.2019 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, того ж дня копія постанови вручена водію. Позивач оскаржив постанову до суду в строк, передбачений ст. 289 КУпАП, ст. 286 ч.2 КАС України.

Як вбачається з постанови серії ЕАВ № 831184 від 01.01.2019, складеної інспектором поліції у Львівській області ОСОБА_2, місце розгляду дорога Львів-Краківець М 10, 10 км, про те, що ОСОБА_1 01.01.2019 о 13:58:20 годині, керуючи транспортним засобом «MAZDA 6» номерний знак НОМЕР_1, рухався на автодорозі Львів-Краківець 10 км, М 10 зі швидкістю 74 км у населеному пункті , при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в 50 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Також в постанові вказано, що швидкість вимірювалась за допомогою приладу TruCAM серійний номер ТС000750. Згідно вказаної постанови на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ст. 122 ч.1 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається із оскаржуваної постанови та позову водій ОСОБА_1 свою винуватість заперечував, зазначив, що відсутні докази, які свідчать про порушення ним ст. 122 ч. 1 КУпАП, постанова складена на місці зупинки, протокол не складався, що в сукупності порушує його права, а також інспектор поліції не надав документи про повірку та сертифікацію вимірювача, його вимогу право на адвоката було проігноровано, заміри швидкості проводились поза межами населеного пункту, вимірювальний прилад швидкості знаходився в руках працівника поліції, у зв'язку з чим він має обґрунтовані підставі недовіряти технічному приладу вимірювання швидкості.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в судове засідання надав відзив в якому посилається на те, що позивач порушив вимоги п.12.4 ПДР оскільки 01.01.2019 в населеному пункті рухався зі швидкістю 74 км/год., лазерний вимірювач швидкості приладом TruCAM дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху при цьому враховується похибка приладу +- 2 км/год. Даний лазерний вимірювач отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 (а.с.19-30)

Як встановлено у судовому засіданні, вимірювання швидкості руху автомобіля позивача проводилося за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM серійний номер ТС000750.

Однак, з досліджених доказів, суд вважає, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача ОСОБА_1, що було проведено інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 на автодорозі М-10 01.01.2019 з використанням лазерного вимірювача швидкості із салону патрульної машини та без спеціального знака попередження про фото та відео фіксацію, вчинено безпідставно та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв'язку з чим постанову серії ЕАВ № 831184 від 01.01.2019 про накладення адміністративного стягнення суд вважає неправомірною.

Чи було на 01.01.2019 розташування пристроїв вимірювання швидкості приладом TruCAM на автодорозі М-10 відповідач не повідомив.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення та зафіксоване зображення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що інші підстави та доводи на які вказував позивач у позові та в судовому засіданні, належними та допустимими доказами не підтверджені та не доведені, в суді таких не добуто.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, вказану постанову слід скасувати та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідно до ст. 288 ч.4 КУпАП позивач є звільненим від сплати судового збору, у зв'язку з чим судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серія ЕАВ № 831184 від 01.01.2019, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 01.01.2019 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків 286801477.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення складено 07 травня 2019 року.

СуддяОСОБА_3