Справа № 1.380.2019.000837
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.000837
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року

зал судових засідань № 11

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Харіва М.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Кондрин І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання перерахувати пенсію, -

в с т а н о в и в :

22.02.2019 до суду надійшов позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 93 від 22.11.2018 про призначення (переведення) пенсії за віком ОСОБА_3 в частині визначення заробітної плати для призначення пенсії в розмірі 3832,39 грн, внаслідок протиправного застосування середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн замість цього показника за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн та протиправного врахування довідки № 324 від 05.05.2011, виданої Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком з 22.11.2018 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн та без урахування заробітної плати позивача за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно з довідкою № 324 від 05.05.2011, виданої Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації, а також провести виплату різниці коштів, яка виникне внаслідок такого перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_3 з 06.05.2011, у віці 55 років, призначено пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон України № 1788-ХІІ), розмір якої до 22.11.2018 становив 1906,74 грн, у т.ч.: 1369,49,00 грн - основний розмір пенсії; 82,51 грн - доплата до прожиткового мінімуму; 136,95 грн - доплата за понаднормовий стаж (10 років); 317,79 грн підвищення відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

Позивач стверджує, що після досягнення шістдесятирічного віку, він набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003, у зв'язку з чим 22.11.2018 звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком. Разом із заявою позивач подав до пенсійного органу заяву, у якій висловив прохання не враховувати під час визначення розміру пенсії за віком довідку про заробітну плату за період з липня 1995 року по червень 2000 року, видану Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації.

Листом Сколівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомив, що при розрахунку пенсії за віком врахована середньомісячна заробітна плата за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 31.03.2011, яка складає 3832,39грн. При цьому, під час розрахунку заробітку для обчислення пенсії відповідач застосував показник «середній заробіток по Україні за три попередні роки» в розмірі 3764,40грн за 2014-2016 роки.

На думку позивача, рішення відповідача про призначення ОСОБА_3 пенсії за віком є протиправним в частині визначення заробітної плати, з якої призначено пенсію в розмірі 3832,39 грн, внаслідок: 1) неправильного застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн замість цього показника за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн; 2) помилкового врахування довідки № 324 від 05.05.2011, виданої Відділом освіти Сколівської райдержадміністрації про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Таким чином, позивач вважає, що враховуючи те, що в спірному випадку мало місце призначення пенсії за віком за нормами іншого закону, то показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, повинен враховуватись відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме: за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідач позов не визнав. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що переведення на інший вид пенсії із врахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 1 липня 2000 року можливо здійснити за умови набуття не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії. Оскільки, після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_3 не працював, обчислення пенсії за віком здійснювалось за матеріалами пенсійної справи, тобто фактично розмір пенсії не змінився - змінився тільки вид пенсії.

Враховуючи викладене, перерахунок пенсії ОСОБА_3 при переході з пенсії за вислугу років на пенсію за віком проведено відповідно до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою від 27.02.2019 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 18.03.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_3 з 06.05.2011 призначено пенсію за вислугою років відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, розмір якої до 22.11.2018 становив 1906,74 грн, у т.ч.: 1369,49,00 грн - основний розмір пенсії; 82,51 грн - доплата до прожиткового мінімуму; 136,95 грн - доплата за понаднормовий стаж (10 років); 317,79 грн підвищення відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні».

22.11.2018 позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, у зв'язку із набуттям права на пенсію за віком відповідно до вказаного закону.

Разом із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», позивач подав до пенсійного органу заяву, у якій висловив прохання не враховувати під час визначення розміру пенсії за віком довідку про заробітну плату за період з липня 1995 року по червень 2000 року вих. № 324 від 05.05.2011, видану Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації.

Листом від 30.11.2018 № 12/ш-20/07.05-06 Сколівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомив, що заробітна плата для визначення розміру пенсії за віком обчислена з урахуванням вказаної довідки, виходячи із тої заробітної плати, з якої у 2011 році позивачу призначена пенсія за вислугою років.

З огляду на вказану відповідь, представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 10.12.2018 № 23-10/18 про надання інформації щодо усіх складових формули обчислення пенсії, а також копій відповідних документів.

Листом Сколівський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.12.2018 № 26383/03-26, повідомив, що згідно з рішенням № 93 від 22.11.2018 позивач переведений на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», розмір якої не змінився, а змінився лише з 01.12.2018 до 1960,81 грн, у зв'язку зі збільшенням прожиткового мінімуму.

Окрім того, вказаним листом повідомлено, що при розрахунку пенсії за віком врахована середньомісячна заробітна плата за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 31.03.2011, яка складає 3832,39 грн. Під час розрахунку заробітку для обчислення пенсії відповідачем застосовано показник «середній заробіток по Україні за три попередні роки» в розмірі 3764,40 грн за 2014-2016 роки.

Позивач стверджує, що рішення відповідача № 93 від 22.11.2018 про призначення ОСОБА_3 пенсії за віком є протиправним в частині визначення заробітної плати, з якої призначено пенсії в розмірі 3832,39 грн, внаслідок: 1) неправильного застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн замість цього показника за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн; 2) помилкового врахування довідки № 324 від 05.05.2011, виданої Відділом освіти Сколівської райдержадміністрації про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії'. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз п); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до п. 2, 16 розд. XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами вказаного Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ. У такому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 вказаного Закону. До приведення законодавства України у відповідність із вказаним Законом, закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать вказаному Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію (...) за вислугу років.

Разом з тим, в ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави стверджувати, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за вказаним Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Водночас, суд дійшов висновку, що в спірному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Так, 06.05.2011 ОСОБА_3 призначено пенсію за вислугу відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV позивач звернувся вперше 22.11.2018 після досягнення 60-річного віку.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

У випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі №514/782/17, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №577/2576/17, які суд враховує при прийнятті рішення.

Відповідно до абз. 2 п. 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки.

Суд встановив, що середня заробітна (доходу) в Україні у 2016 році становила 4482,35 грн, у 2017 році - 6273,45 грн, а отже показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який мав бути застосований під час призначення позивачу пенсії за віком 22.11.2018 становить 5337,90 грн, який є значно вищим від показника, який застосовано відповідачем.

Оскільки має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, то відповідно до ч. 1 ст. 40 вказаного Закону заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року враховується для обчислення пенсії виключно за бажанням пенсіонера.

Так, суд встановив, що позивач у заяві від 22.11.2018 висловив заперечення щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати за період з липня 1995 року по червень 2000 року згідно з довідкою вих. № 324 від 05.05.2011, а тому врахування відповідачем такої заробітної плати є протиправним.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 93 від 22.11.2018 про призначення (переведення) пенсії за віком в частині визначення заробітної плати, з якої призначено пенсію в розмірі 3832,39 грн є протиправним, внаслідок протиправного застосування показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн замість цього показника за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн та внаслідок безпідставного врахування довідки № 324 від 05.05.2011 про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000, виданої Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації, а тому таке необхідно скасувати.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Виходячи з наведених положень, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком з 22.11.2018 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн та без урахування заробітної плати позивача за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно з довідкою від 05.05.2011 № 324, виданої Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації, а також провести виплату різниці коштів, яка виникне внаслідок такого перерахунку пенсії.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3899,70 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається із поданих представником позивача документів, позивачу надавалась наступна правова допомога:

-підготовка та надіслання адвокатом в Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області адвокатського запиту від 10.12.2018 №23-10/18 на суму 558,45 грн;

-усна консультація адвокатом з вивчення письмових документів щодо протиправного застосування під час призначення пенсії за віком показника середньої заробітної плати за2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн, урахування довідки про заробітну плату від 05.05.2011 №324, визначення та правових способів та засобів захисту прав та законних інтересів клієнта у справі щодо оскарження рішення № 93 від 22.11.2018 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення (переведення) пенсії за віком на суму 837,68 грн;

-підготовка та подання адвокатом до Львівського окружного адміністративного суду в інтересах клієнта позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування в частині рішення №93 від 22.11.2018 про призначення (переведення) пенсії за віком.

На підтвердження оплати наданих послуг, представник позивача подав квитанцію №СВ01178316/1 від 21.02.2019, відповідно до якої позивач оплатив витрати на правничу допомогу/надання юридичних послуг в сумі 3899,70 грн.

Вивчивши зазначені матеріали справи, суд зазначає, що заявлена сума відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката не відповідає у повній мірі вимогам ч.5 ст.134 КАС України, а саме: не є співмірною із складністю справи, наданими адвокатом послугами, зафіксованим часом витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову.

Таким чином, з огляду на складність справи, ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг, суд вважає за доцільне пропорційно до наданих адвокатом послуг у справі задовольнити частково та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.11.2018 № 93 про призначення (переведення) пенсії за віком ОСОБА_3 в частині визначення заробітної плати для призначення пенсії в розмірі 3832,39 грн, внаслідок протиправного застосування середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн замість цього показника за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн та протиправного врахування довідки від 05.05.2011 № 324, виданої Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації про заробітну плату за період з 01.07.1995 по 30.06.2000.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати ОСОБА_3 пенсію за віком з 22.11.2018 відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) по Україні на одну застраховану особу за 2016-2017 роки в розмірі 5377,90 грн та без урахування заробітної плати позивача за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно з довідкою від 05.05.2011 № 324, виданої Відділом освіти Сколівської районної державної адміністрації, а також провести виплату різниці коштів, яка виникне внаслідок такого перерахунку пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1, витрати на професійна правничу допомогу в розмірі 600 (шістсот) грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м. Львів, Митрополита Андрея, 10 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене та підписане 02.05.2019.

Суддя А.Г. Гулик