Справа № 804/6728/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2019 року

Київ

справа №804/6728/16

адміністративне провадження №К/9901/32007/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державної фіскальної служби України

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року (Судді: Захарчук-Борисенко Н.В., Царікова О.В., Ляшко О.Б.),

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року (Судді: Гімон М.М., Чумак С.Ю., Юрко І.В.),

у справі № 804/6728/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола»

до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області,

Державної фіскальної служби України,

про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

10 жовтня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рафтола» (далі - позивач, ТОВ «Рафтола» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач, 1, ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2, Державна фіскальна служба України), в якому просило суд визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкової декларації Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» з податку на додану вартість за травень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 17.06.2016 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року позов задоволений.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції від 10.11.2016 року та ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.02.2017 року Державна фіскальна служба України звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права просила скасувати судові рішення і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів касаційної скарги зазначив, що на дату подання декларації з ПДВ за травень 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рафтола» було відсутнє у реєстрі платників податку на додану вартість, що стало підставою для невизнання поданої платником податку декларації податковою звітністю. Крім того, за змістом оскаржуваних рішень неможливо встановити, яке право позивача порушено Державної фіскальною службою України, та які дії повинен вчинити контролюючий орган для поновлення порушеного права.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції законними та обґрунтованими, з огляду на викладене просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська та ТОВ «РАФТОЛА» укладено договір про визнання електронних документів.

Згідно із договором податковий орган зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді та їх комп'ютерну обробку, забезпечити направлення квитанцій на електронну адресу платника податків.

17.06.2016 року позивач в електронному вигляді направив до ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року.

Зазначену податкову декларацію доставлено до центрального рівня ДПС, проте не було прийнято: у зв'язку з порушенням вимог п.48.4 ст. 48 ПКУ, а саме: «ІПН 76, не був платником ПДВ в періоді травень 2016 року», що підтверджується квитанцією № 1.

Незгода з такими діями відповідачів та зобов'язання визнати податкову декларацію за травень 2016 року такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 17.06.2016 року стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції в мотивувальних частинах рішень посилались на те, що неправомірність рішення відповідача про неприйняття декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за травень 2016 року є наслідком неправомірного рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ № 371 від 29.02.2016 року (скасованого в судовому порядку).

Вищенаведене стало підставою для визнання протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з податку на додану вартість за травень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 17.06.2016 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

При цьому, як встановлено пунктом 49.10 статті 49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Судами встановлено, що рішенням Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № 371 від 29 лютого 2016 року анульовано державну реєстрацію платника ПДВ ТОВ «РАФТОЛА».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року у справі № 804/2285/16 визнано протиправним та скасовано вищезазначене рішення. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року у справі № 804/2285/16 набрала законної сили 18.10.2016 року.

Відтак після набрання законної сили рішенням про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття. Таке рішення податкового органу не може створювати будь-яких правових наслідків для платника податку. Протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття контролюючим органом рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.

Отже, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, щодо відсутності підстав для відмови у визнанні податкової декларації податковою звітністю платника податку, в зв'язку з відсутністю позивача в реєстрі платників ПДВ.

При цьому, колегія суддів приймає доводи скаржника, що право позивача не порушено саме ДФС України, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. А відтак, обов'язок щодо прийняття та реєстрації податкової декларації, за умови дотримання платником податків вимог статті 49 Податкового кодексу України, покладається саме на контролюючий орган, в якому перебуває на обліку платник податків.

Як встановлено судом касаційної інстанції, суди першої та апеляційної інстанції в мотивувальних частинах рішень встановили протиправність дій стосовно відмови в прийнятті декларації за травень 2016 року саме ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Проте в абзаці 2 резолютивної частини постанови суд першої інстанції, з висновком якої погодився суд апеляційної інстанції, окрім іншого, визнав протиправними дії щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з ПДВ за травень 2016 року в тому числі Державної фіскальної служби України, жодним чином не обґрунтувавши, в чому полягає порушення прав позивача саме ДФС України.

Статтею 351 Кодексу адміністративного судочинства України окрім іншого встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів суду касаційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції, та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову, шляхом визнання протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з ПДВ за травень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 17.06.2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2017 року.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рафтола» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у прийнятті податкової декларації ТОВ «Рафтола» з ПДВ за травень 2016 року, а податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2016 року визнати такою, що прийнята датою її фактичного отримання, тобто 17.06.2016 року.

В задоволенні позовних вимог до Державної фіскальної служби України відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис) І.А. Васильєва
Судді: (підпис) С.С. Пасічник
(підпис) В.П. Юрченко