Справа № 808/3410/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 808/3410/17
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2018р. у справі №808/3410/17
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, визнання відмови неправомірною

ВСТАНОВИВ:

08.11.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України (далі - ДВБ Національної поліції України) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, визнання відмови неправомірною / а.с. 5-13 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.11.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №808/3410/17 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.02.2018р. у справі №808/3410/17 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до ДВБ Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, визнання відмови неправомірною - відмовлено, поновлено ОСОБА_1 пропущений з поважних причин строк на звернення до суду із цим позовом / а.с. 19-20 том 2/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2017р. у справі №808/2975/16 скасовано наказ ДВБ Національної поліції України в частині звільнення ОСОБА_1 та поновлено його на посаді начальника УВБ в Запорізькій області з 04.10.2016р., але незважаючи на те, що відповідачем на виконання цього рішення суду було видано наказ №61 о/с від 09.03.2017р. в частині поновлення його на посаді, фактично поновлення його на роботі не відбулось, оскільки цю посаду обіймала інша особа, яку не було звільнено з посади незважаючи на його поновлення на посаді, а також наказом відповідача №220 від 13.03.2017р. посаду, на яку його поновлено за рішенням суду, було скорочено, крім цього враховуючи, що рішенням суду його поновлено на посаді, звертався до відповідача щодо отримання посвідчення та спеціального жетону, без наявності яких не можливо виконання посадових обов'язків, але отримав відмову. Після ознайомлення з наказом відповідача про поновлення на посаді, він прибув до адмінбудівлі ГУ Нацполіції в м. Запоріжжі з метою потрапити на своє робоче місце, але через відсутність у нього посвідчення та спеціального жетону, його не було допущено до адміністративної будівлі і як наслідок він не зміг потрапити до свого робочого місця. На його думку, відповідач, приймаючи наказ про поновлення його на посаді, повинен був розірвати трудовий договір із ОСОБА_2, який займав на той час посаду на яку поновили позивача, але відповідач цього не зробив. Після проведенням організаційно-штатних змін наказом відповідача №220 від 13.03.2017р. у результаті яких змінено назву Управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на Запорізьке управління внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, та скорочено 26 осіб та введено у штат 26 осіб, він подав рапорт про призначення його на посаду начальника Запорізького управління внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, але цей рапорт відповідачем у встановлений строк не було розглянуто, а у подальшому йому стало відомо, що відповідач відмовив йому у призначенні на посаду, зазначену ним у цьому рапорті. Він вважає таку відмову необгрунтованою та безпідставною, оскільки відповідач повинен був виконати рішення суду, яким його поновлено на посаді, а він натомість навмисно скоротив цю посаду, не звільнивши при цьому особу, яка її займала та не запропонував позивачу у зв'язку із скороченням його посади іншої рівнозначної посади, незважаючи на такий обов'язок відповідача та наявність станом на 28.03.2017р. таких вакансій у двох областях України. Крім цього 25.05.2017р. відповідачем було надіслано на адресу позивача лист про проведення відносно позивача службового розслідування щодо не виходу на роботу та запропоновано прибути до ДВБ Національної поліції України 31.05.2017р. для ознайомлення з наказом та надання пояснень, але цей лист ним було отримано 31.05.2017р. у зв'язку з чим повідомив відповідача про неможливість прибуття у зазначений ним день. У подальшому , а саме 16.06.2017р. позивачу стало відомо про прийняття відповідачем наказу про його звільнення з посади та про утримання грошового забезпечення з 29.03.2017, на підставі доповідної записки заступника начальника ДВБ Національної поліції України Давиденка В.О. від 30.05.2017р., але він вважає ці накази відповідача необгрунтованими та безпідставними, оскільки вважає, що його звільнення, за результатами службового розслідування про невихід на роботу є протиправним, з огляду на те, що невихід на службу мав місце з незалежних від нього причин, оскільки саме дії відповідача, який не видав йому необхідні атрибути поліцейського - посвідчення та спеціальний жетон, без яких він не зміг потрапити на робоче місце, призвели до неможливості виконання ним своїх обов'язків, і ці дії відповідача були ним оскаржені до суду і є предметом дослідженя у адміністративній справі, про що відомо відповідачу, але ці обставини не завадили відповідачу 04.05.2017р. прийняти наказ про проведення службового розслідування, за результатами якого наказом відповідача №132 о/с від 31.05.2017р. його звільнено з посади начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області ДВБ Національної поліції України та зараховано в розпорядження ДБВ Національної поліції. Також у адміністративному позові позивач зазначив, що не погоджується із наказом відповідача №132 о/с від 31.05.2017р., оскільки підставою для такого наказу може бути лише відсутність особи за місцем проживання, за умови, якщо близьким родичам не відомо місцезнаходження такої особи, але він стверджує, що на протязі квітня-травня 2017 року неодноразово по телефону спілкувався із начальником кадрового забезпечення ОСОБА_4, що свідчить про обізнаність відповідача про місцезнаходження позивача, крім цього заступником начальника ДВБ Національної поліції України Давиденком В.О. навмисно складено доповідну записку 30.05.2017р., незважаючи на те, що позивача було викликано до відповідача на 31.05.2017р. і відповідач не став чекати чи прибуде позивач за викликом до нього 31.05.2017р., тому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 171 від 04.05.2017р. про проведення службового розслідування відносно ОСОБА_1 (М-050473);

- визнати протиправним та скасувати наказ № 132 о/с від 31.05.2017р. про звільнення полковника поліції ОСОБА_1 (М-050473), начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області ДВБ Національної поліції України та зарахування його до ДВБ Національної поліції України;

- визнати протиправним та скасувати наказ №135 о/с від 01.06.2017р. про утримання з ОСОБА_1 (М-050473) грошового забезпечення;

- поновити полковника поліції ОСОБА_1 (М-050473), на посаді начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області ДВБ Національної поліції України;

- стягнути з ДВБ Національної поліції України на користь полковника поліції ОСОБА_1 (М-050473), грошове забезпечення утримане на підставі наказу №135 о/с від 01.06.2017р.;

- визнати неправомірною відмову у призначені на посаду начальника Запорізького УВБ ДВБ Національної поліції України на підставі рапорту від 28.03.2017р. та зобов'язати вирішити питання про призначення ОСОБА_1 (М-050473) на посаду начальника Запорізького УВБ ДВБ Національної поліції України;

та відповідно до ст. 256 КАС України постанову допустити до негайного виконання.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2018р. у справі №808/3410/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ДВБ Начціональної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення, визнання відмови неправомірною - відмовлено повністю (суддя Калашник Ю.В.) / а.с. 208-214 том 2/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 06.09.2018р., подав апеляційну скаргу /а.с. 223-229 том 2/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 06.09.2018р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

29.10.2018р. адміністративна справа №808/3410/17, разом з апеляційною скаргою позивача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду / а.с. 220 том 2/ та були передані судді доповідачу / а.с. 230 том 2/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.10.2018р. у справі №808/3410/17 апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду першої інстанції від 06.09.2018р. була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги було надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 232 том 2/.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, у встановлений судом строк, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 / а.с. 235 том 2/ та ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.11.2018р. у справі №808/3410/17 ОСОБА_1 поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2018р. у справі №808/3410/17 / а.с. 237 том 2/, а ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.11.2018р. апеляційний розгляд цієї справи у судовому засіданні призначено на 09 годин 30 хвилин 12.12.2018р. / а.с. 238 том 2/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 127-132 том 2/.

04.12.2018р. до суду надійшов письмовий відзив відповідача - ДВБ Національної поліції України, на апеляційну скаргу ОСОБА_1 / а.с. 243-247 том 2/, у якому відповідач заперечує проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 06.09.2018р. залишити без змін.

У зв'язку з необхідністю вирішення організаційно-виробничих питань Третього апеляційного адміністративного суду, ухвалою суду від 04.01.2019р. / а.с. 19 том 3/, апеляційний розгляд справи №808/3410/17 перенесено у судове засідання на 11-00 годин 30 хвилин 29.01.2019р., про що судом було повідомлено учасників справи /а.с.19,20-25 том 2/.

Заслухавши у судовому засіданні 24.04.2019р. :

- позивача та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги та доводи, що викладені у письмових поясненнях позивача / а.с. 26-29, 52-55 том 3/, просили суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 06.09.2018р. у цій справі скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі ;

- представника відповідача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 243-247 том 2/ та письмових поясненнях / а.с. 138-143 том 3/, і просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 06.09.2018р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали цієї адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2017р. у справі №808/2975/16, яка набрала законної сили 06.07.2017р. відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2017р. визнано протиправним та скасовано наказ ДВБ Національної поліції України №146о/с від 29.09.2016р. в частині звільнення полковника поліції ОСОБА_1.(М-050473), начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області ДВБ Національної поліції України та поновлено полковника поліції ОСОБА_1, на посаді начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області ДВБ Національної поліції України з 04.10.2016р. , в частині поновлення на посаді рішення суду допущено до негайного виконання /а.с.42-51 том 1/

На виконання вищезазначеного рішення суду ДВБ Національної поліції України 09.03.2017р. прийнято наказ №61о/с / а.с. 52 том 1/, яким скасовано наказ ДВБ Національної поліції України №146о/с від 29.09.2016р. в частині звільнення ОСОБА_1 - начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області з 03.10.2016р. зі служби в поліції та поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області з 04.10.2016 р. /а.с.52 том 1/.

У зв'язку з прийняттям вищезазначеного наказу відповідач у справі повідомив позивача про видання ним наказу №61о/с від 09.03.2017р. та про необхідність прибуття ОСОБА_1 до ДВБ Національної поліції України 15.03.2017р. для оформлення необхідних документів та вирішення питання щодо подальшого проходження служби, таке повідомлення здійснювалось за допомогою засобів поштового зв'язку шляхом направлення листів за відомими відповідачу адресами реєстрації місцезнаходження ОСОБА_1 - м.Запоріжжя, вул. Космічна, 26-а (місце реєстрації) та м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 6-38 (вказана позивачем у деклараціях), але поштові відправлення повернулись на адресу відправника без отримання адресатом з відмітками причини повернення на поштових конвертах - «за закінченням терміну зберігання» / а.с. 146-149 том 1/.

Відповідно до наказу Національної поліції України № 220 від 13.03.2017р. № 220 «Про організаційно-штатні зміни в Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції» в Управлінні внутрішньої безпеки Запорізької області, так і в цілому у ДВБ Національної поліції України, відбулась зміна організаційної структури із скороченням загальної чисельності працівників та відповідно до цього наказу, позивача -ОСОБА_1, як і інших працівників, виведено за штат /а.с. 69-72 том 2/.

Повторно відповідачем повідомлення ОСОБА_1 про видання наказу №61о/с від 09.03.2017р. та про необхідність термінового прибуття ОСОБА_1 до ДВБ Національної поліції України для оформлення необхідних документів та вирішення питання щодо подальшого проходження служби із зазначенням можливого застосування заходів дисциплінарного впливу у разі неприбуття, було здійснено 14.03.2017р. за допомогою засобів поштового зв'язку шляхом направлення листів за відомими відповідачу адресами реєстрації місцезнаходження ОСОБА_1 - м.Запоріжжя, вул. Космічна, 26-а (місце реєстрації) та м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 6-38 (вказана позивачем у деклараціях), але поштові відправлення повернулись на адресу відправника без отримання адресатом з відмітками причини повернення на поштових конвертах - «за закінченням терміну зберігання» / а.с. 150,151 том 2/.

Крім цього відповідач листом №2910/42-01/04-17 від 16.03.2017р. повідомив адвоката позивача про необхідність прибуття позивача до ДВБ Національної поліції України з метою оформлення необхідних документів та вирішення питання щодо подальшого проходження служби та до цього листа відповідачем також були додані витяг з наказу №61 о/с від 09.03.2019р. та копії вищезазначених листів, які надсилались на адреси ОСОБА_1 09.03.2017р. та 14.03.2017р. /а.с.152 том 1/.

20.03.2017р. позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з вимогою надати йому безперешкодний доступ до адмінбудівлі ГУНП, у якій знаходить робоче місце начальника управління внутрішньої безпеки в Запорізькій області на посаду якого його поновлено наказом №61 о/с від 09.03.2017р. на виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2017р. у справі №808/2975/16, але 21.03.2017р. Головне управління Національної поліції в Запорізькій області листом №Ч-56/04/3-17 повідомило його про те, що в ГУНП в Запорізькій області наказ НПУ №61 о/с від 09.03.2017р. про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Управління ВБ в Запорізькій області ДВБ НПУ станом на 21.03.2017р. не надходив, у зв'язку із чим надати позивачу безперешкодний доступ до адмінбудівлі ГУНП неможливо /а.с.53 том 1/, і після отримання цього листа позивач 22.03.2017р. звернувся до Національної поліції України листом про надання доступу до виконання службових обов'язків начальника УВБ в Запорізькій області ДВБ НП України, у якому просив направити наказ про поновлення позивача на посаді, видати службове посвідчення та спеціальний жетон, надати допуск до секретної інформації, забезпечити допуск до робочого місця та необхідними для роботи засобами / а.с.54-55 том 1/.

28.03.2018р. позивач звернувся до Начальника ДВБ Національної поліції України з рапортом / а.с. 57 том 1/, у якому у зв'язку з організаційно-штатними змінами просив призначити його на посаду начальника Запорізького управління внутрішньої безпеки ДВБ НП України /а.с.57 том 1/.

Крім цього 28.03.2017р. у м. Києві проведено нараду керівництва ДВБ Національної поліції України з організаційно-кадрових питань , на якій був присутній ОСОБА_1 - позивач у цій адміністративній справі, і у ході цієї наради позивач був ознайомлений із наказом №61о/с від 09.03.2017р. щодо призначення його на посаду начальника УВБ в Запорізькій області; позивач повідомив що 27.03.2017р. закінчилось його амбулаторне лікування; позивача було направлено на медичний огляд до ВЛК; а також прийнято рішення: - про те, що ОСОБА_1 не надано керівництву документів, що підтверджують перебування його на амбулаторному лікуванні; - про те, що ОСОБА_1 вважати поновленим на службі, проте з огляду на відсутність допуску до державної таємниці покласти на нього виконання інших функціональних обов'язків; а також прийнято рішення, яким відділу кадрового забезпечення та оперативного прикриття ДВБ в установленому законодавством порядку забезпечити отримання полковником поліції ОСОБА_1 жетону поліцейського та службового посвідчення, зазначені обставини підтверджуються наданою суду копією протоколу №29 наради керівництва ДВБ з організаційно-кадрових питань від 28.03.2017р. / а.с. 153,156 том 1/.

Крім цього посадовими особами відповідача 28.03.2017р. складені акти про відмову позивача ознайомлюватись із: попередженням про можливе подальше вивільнення; із функціональними обов'язками / а.с. 154,155 том 1/.

30.03.2017р. ОСОБА_1 прибув до ГУПН в Запорізькій області ( м. Запоріжжя) з метою потрапити на своє робоче місце, проте з огляду на відсутність у нього службового посвідчення позивача не пропустили до адмінбудівлі ГУНП України в Запорізькій області /а.с.66-67 том 1/, тому ОСОБА_1, з огляду на не можливість потрапити за своє робоче місце, звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом про визнання неправомірною бездіяльності ДВБ Національної поліції України щодо невидачі посвідчення та жетону, не забезпечення доступу до робочого місця та необхідними засобами роботи, за яким відкрито провадження в адміністративній справі №808/854/17 / а.с. 26-36 том 1/, і адміністративна справа №808/854/17 на момент розгляду судом першої інстанції справи №808/3410/17 не розглянута.

Отже вищенаведені фактичні обставини справи , які були встановлені судом під час розгляду цієї адміністративної справи, та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені судом та долучені до матеріалів справи, дають можливість зробити висновок про те, що позивач - ОСОБА_1, неодноразово повідомлявся відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, про виконання відповідачем рішення суду та поновлення ОСОБА_1 на посаді відповідно до постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 06.02.2017р. у справі №808/2975/16, про організаційно-штатні зміни, які відбулись за місцем роботи ОСОБА_1, через наявність яких останньому необхідно прибути до відповідача та ознайомитись з тимчасовими функціональними обов'язками та вирішити питання про проходження останнім подальшої служби, і саме ОСОБА_1 протягом тривалого часу ігнорував ці вимоги відповідача.

У подальшому відповідач листами від 05.04.2017р. та 06.04.2017р., які були направлені на адресу реєстрації позивача - м.Запоріжжя, вул. Космічна, 26-а, та адресу, яка зазначена позивачем у деклараціях - м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 6-38, зазначав про необхідність надання позивачем лікарняних листів за час перебування на лікарняному та необхідність надання інформації про місцезнаходження позивача та про причини невиходу на роботу, але ці листи не були отримані позивачем та повернулись із відміткою про причини не вручення - «за закінченням терміну зберігання» /а.с.157-158 том 1/.

04.05.2017р. рапортом т.в.о начальника ВКЗ та ОП ДВБ НПУ ОСОБА_4 на ім'я начальника ДВБ Національної поліції України повідомлено, що 18.04.2017р. до Департаменту надійшли акти про відсутність на службі у період з 27.03.2017р. по 07.04.2017р. полковника поліції ОСОБА_1, якого наказом №61о/с від 09.03.2017р. поновлено на службі в поліції, та з урахуванням викладеного т.в.о. начальника ВКЗ та ОП ДВБ НПУ просив за вказаним фактом призначити службове розслідування / а.с.160 том 1/.

З наданих суду ксерокопій вищезазначених актів, які складені працівниками Запорізького УДВБ Національної поліції України, позивач був відсутній на службі з 27.03.2017р. по 07.04.2017р. /а.с.182-191 том 1/.

04.05.2017р. відповідачем прийнятий наказ №171 «Про призначення службового розслідування» за фактом невиходу ОСОБА_1 на службу без поважних причин /а.с.161 том 1/.

18.05.2017р. ДВБ Національної поліції України листом №4873/42-02/04-17 повідомив позивача про призначення щодо нього службового розслідування за фактом невиходу на службу та повідомив про необхідність прибуття до Департаменту для ознайомлення з наказом та надання пояснень, цього листа було надіслано на адресу позивача - м. Запоріжжя, вул. Космічна, 26а, та м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, 6-38, але ці листи позивачем не були отримані та повернулись з відміткою про причину не вручення «за закінченням строку зберігання» / а.с. 169, 170 том 1/.

У подальшому відповідачем 25.05.2017р. було надіслано на адресу позивача лист №5105/42-02/0417 «Про прибуття до Департаменту», у якому відповідач зазначив, що ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника УВД в Запорізькій області наказом №61о/с від 09.03.2017р., оскільки позивач не виходить на службу без повідомлення причин наказом ДВБ Національної поліції України №171 від 04.05.2017р. відносно нього призначено проведення службового розслідування та позивачу у зв'язку з проведенням цього службового розслідування необхідно 31.05.2017р. прибути до Департаменту для ознайомлення із наказом про призначення службового розслідування та надання пояснень / а.с. 68, 171 том 1/.

Вищезазначений лист було отримано 30.05.2017р. адвокатом позивача - Касьяненко /а.с.171 том 1/, та позивач листом від 30.05.2017р. повідомив відповідача про неможливість прибуття до Департаменту, оскільки лист про необхідність прибуття отримав тільки 30.05.2017р. та просив призначити іншу дату прибуття /а.с.69-70 том 1/.

Отже вищенаведене свідчить про те, що станом на 30.05.2017р. позивачу було відомо про факт призначення відповідним наказом відповідача службового розслідування відносно нього, відомо про підстави, наявність яких обумовила призначення службового розслідування - відсутність позивача на місці служби, а також позивачу було відомо про необхідність прибуття до відповідача з метою надання пояснень.

30.05.2017р. заступником ДВБ Національної поліції України Давиденком В.О. складено доповідну записку у якій з огляду на те, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації - гуртожиток, м.Запоріжжя, вул. Космічна 26а, не проживає; за адресою, яка вказана у декларації позивача - м.Запоріжжя, вул. Гагаріна, 6-38, будь-які особи відсутні, а сусіди пояснили, що ОСОБА_1 тривалий час за цією адресою не проживає; близькі родичі ОСОБА_1 перебувають в РФ та АР Крим, тому опитати їх з метою встановлення місця перебування ОСОБА_1 неможливо, запропоновано продовжити терміни проведення службового розслідування, зарахування ОСОБА_1 в розпорядження Департаменту, утримати грошове забезпечення з 29.03.2017 до дати надання ОСОБА_1 документів щодо поважності причин невиходу на службу / а.с. 164-165 том 1/ .

В ході службового розслідування відповідачем були отримані акти, які складені працівниками Запорізького УДВБ Національної поліції України, з яких вбачається, що позивач був відсутній на службі з 10.04.2017р. по 31.05.2017р. /а.с.192-223 том 1/

На підставі вищезазначеної доповідної записки ДВБ Національної поліції України:

- наказом №132 о/с від 31.05.2017р. ОСОБА_1 зараховано у розпорядження Департаменту, звільнивши його з посади начальника УВБ в Запорізькій області /а.с.167 том 1/;

- наказом №135 о/с від 01.06.2017р. утримано з ОСОБА_1 грошове забезпечення з 29.03.2017р. до дати надання документів, які підтверджують поважну причину відсутності на службі / а.с. 168 том 1/.

В ході службового розслідування відповідачем отримано інформацію від Департаменту інформаційної підтримки та координації поліції « 102» (листи від 12.05.2017 №2762/27/04/4-2017, 31.05.2017 №3250/27/02/4-2017, від 26.06.2017 №3757/27/0214-17), відповідно до якої у період з 27.03.2017р. по 31.05.2017р. ОСОБА_1, позивач у даній справі, здійснював перетин державного кордону України, а саме:

- 01.04.2017, 13:57 - виїзд, пункт перетину - рухомий комплекс Салькове, тип перетину - авто /зворотній бік а.с.178 том 1/;

- 24.04.2017, 18:41 - в'їзд, пункт перетину - рухомий комплекс Салькове, тип перетину - авто /зворотній бік а.с. 178 том 1);

- 26.04.2017, 09:59 - виїзд, пункт перетину - Харків, тип перетину - авіа; напрямок Харків - Анталія /зворотній бік а.с.178 том 1/;

- 07.05.2017, 10:44 - в'їзд, пункт перетину - Харків, тип перетину - авіа; напрямок Анталія-Харків /зворотній бік а.с.178 том 1);

- 07.05.2017, 19:24 - виїзд, пункт перетину - рухомий комплекс Салькове, тип перетину - авто (зворотній бік а.с.178 том 1);

- 02.07.2017, 15:40 - в'їзд, пункт перетину - рухомий комплекс Салькове, тип перетину - авто (зворотній бік а.с.175, том 1/.

Аналіз вищенаведеної інформації дає можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1, якого наказом ДВБ Національної поліції України №61о/с від 09.03.20178р. було поновлено на посаді начальника УВБ в Запорізькій області, у період з 01.04.2017р. по 24.04.2017р. перебував на тимчасово окупованій території АР Крим, з 26.04.2017р. по 07.05.2017р. знаходився у м. Анаталія, Республіка Туреччина, повернувшись 07.05.2017р. відразу виїхав до тимчасово окупованій території АР Крим та повернувся в континентальну частину України 02.07.2017р., що свідчить про те, що ОСОБА_1 був відсутній у цей період на службі, не повідомивши про причини своєї відсутності безпосереднє керівництво.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що місцезнаходження позивача у період з 01.04.2017р. по 24.04.2017р. та з 26.04.2017р. по 02.07.2017р. виключало можливість його особистого листування з відповідачем у справі.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач, якому було відомо про призначення відносно нього службового розслідування наказом відповідача №171 від 04.05.2017р., незважаючи на повідомлення відповідача про необхідність прибуття для надання пояснень, до ДВБ Національної поліції України з 30.05.2017р. не прибув, пояснень щодо причин відсутності за місцем служби не надав, як і не надав документів на підтвердження поважності причин відсутності за місцем служби.

04.07.2017р. затверджено висновок за результатами службового розслідування за фактом невиходу на службу без поважних причин ОСОБА_1, у якому період невиходу ОСОБА_1 на службу з 29.03.2017р. по 30.05.2017р. визнано прогулами, що є порушенням Дисциплінарного статуту, яке у свою чергу є підставою для звільнення /а.с. 224-230 том 1/, та 05.07.2017р. відповідачем прийнято наказ №267, яким полковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції / а.с. 232 том 1/.

Під час розгляду справи встановлено, що заявлені позовні вимоги обґрунтовуються позивачем серед іншого тим, що саме відповідач створив штучні умови, які виключали можливість виконанням ним своїх службових обов'язків через формальне поновлення його на роботі у зв'язку з виконанням рішення суду, і це полягало у невидачі відповідачем ОСОБА_1 посвідчення та спеціального жетону, не оформленні доступу до державної таємниці, але ці твердження позивача спростовуються фактичними обставинами справи та дослідженими у ході розгляду справи доказами.

Пунктом 1 розділу ІІ Поряду оформлення, обліку, видачі спеціальних жетонів поліцейським затверджений наказом МВС України №1614 від 23.12.2015р., спеціальні жетони видаються особам, які призначаються на службу в поліцію на посади молодшого, середнього, вищого складу Національної поліції України.

Спеціальні жетони з індивідуальними номерами закріплюються за поліцейськими наказами Національної поліції України, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, закладів, установ Національної поліції України одночасно з призначенням на службу на посади молодшого, середнього, вищого складу поліції та зберігаються за ними протягом усього періоду їх служби (п. 2 розділу ІІ) та видаються працівниками підрозділів кадрового забезпечення апарату Національної поліції України, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, закладів, установ Національної поліції України, які згідно з посадовими обов'язками відповідають за видачу спеціальних жетонів, після оголошення наказу про призначення поліцейських на посаду під особистий підпис у журналі обліку видачі спеціальних жетонів з індивідуальними номерами (п. 3 розділу ІІ).

Отже положеннями вищезазначеного Порядку встановлено процедуру отримання спеціального жетону, яка вимагає особистого звернення працівника поліції до відділу кадрів певної структури поліції за отримання спеціального жетону, а під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до відділу кадрів ДВБ Національної поліції України щодо вирішення питання про отриманням спеціального жетону, а його звернення до Національної поліції України листом від 22.03.2017р. /а.с.54, том 1 ) не є зверненням до належного органу, у розумінні вимог вказаного вище Порядку, та у порядку та спосіб, який цим Порядком встановлено.

Аналіз положень порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень, що видаються поліцейським та державним службовцям органів, підрозділів та установ Національної поліції України затверджено наказом МВС України №1573 від 14.12.2015р. (чинний на день виникнення спірних відносин; скасований наказом МВС України №347 від 26.04.2017р. далі - Порядок ), дає можливість зробити висновок про те, що отримання спеціального жетону пов'язано з отриманням службового посвідчення поліцейського, з огляду на те, що номери закріплених спеціальних жетонів заносяться до всіх документів особового обліку поліцейських, у тому числі до послужного списку особової справи, службового посвідчення, наказів про особовий склад, документів грошового і речового забезпечення та зазначаються в службовому листуванні (п. 5 розділу ІІ Порядку).

Під час розгляду справи відповідач надав суду пояснення стосовно того, що службове посвідчення позивача зберігається в його особовій справі у відділі кадрового забезпечення ДВБ Національної поліції України, і таке твердження не було спростовано позивачем під час розгляду справи.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Порядку, для виготовлення та отримання службового посвідчення особи прибувають у встановлені терміни до кабінету-студії з довідкою встановленого зразка, в якій визначені підстави для його видачі. Довідка видається підрозділами кадрового забезпечення органів за місцем проходження служби особи. У довідці для виготовлення посвідчення зазначаються: звання (ранг державного службовця); номер спеціального жетону; прізвище, ім'я та по-батькові; посада; служба; підстава обміну посвідчення.

Аналіз норм Порядку дає можливість зробити висновок про те, що отримання службового посвідчення поліцейського вимагає присутності особи, якій це посвідчення видається і ця особа повинна бути призначена на штатну посаду, а під час розгляду справи судом встановлено, що позивач у справі після наради керівництва ДВБ Національної поліції України з організаційно-кадрових питань, яка була проведена 28.03.2017р. у м. Києіві , на якій він був присутній, до відділу кадрів ДВБ Національної поліції України з питанням щодо отримання службового посвідчення не звертався, від ознайомлення з посадовими обов'язками відмовився.

Щодо тверджень позивача в обґрунтування заявлених ним позовних вимог про не оформлення відповідачем йому допуску до державної таємниці, що виключало можливість виконання ним своїх посадових обов'язків, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання допуску до державної таємниці врегульовано серед іншого положеннями Закону «Про державну таємницю» та відповідно до ч. 2 ст. 22 цього Закону такий допуск надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки, та для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України.

Отже вищенаведене свідчить про те, що відповідач у справі не наділений повноваженнями надавати допуск до державної таємниці позивачу, а має обов'язок надіслати до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області оформлені ОСОБА_1 документи для їх перевірки, оформлення допуску або відмови в цьому.

Одним з обґрунтувань заявлених вимог у цій справі позивачем зазначено протиправність призначення службового розслідування відносно нього, і як наслідок необґрунтованість та протиправність звільнення його з посади та виведення у розпорядження ДВБ Національної поліції України, і з цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 2.1. Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, яка затверджена наказом МВС України №230 від 12.03.2013р., підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Судом, під час розгляду справи встановлено, що підставою для призначення службового розслідування наказом відповідача №171 від 04.05.2017р., який є предметом оскарження у цій справі, став рапорт начальника відділу кадрового забезпечення та оперативного прикриття ДВБ №4565/42-02/2017 від 04.05.2017р. у якому було викладено інформацію стосовно того, що з Запорізького управління ДВБ надійшли акти про відсутність на службі з 28.03.2017р. по 07.04.2017р. полковника поліції ОСОБА_1, якого наказом ДВБ Національної поліції України №61 о/с від 09.03.2017р. поновили на службі в поліції на посаді начальника УВБ в Запорізькій області /а.с.160 том 1 /.

Тому враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що у відповідача були усі підстави для призначення у даному випадку проведення службового розслідування, тому відповідач під час прийняття наказу №171 від 04.05.2017р. діяв у межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Щодо наказів про звільнення позивача з посади начальника УВД в Запорізькій області та зарахування у розпорядження Департаменту (наказу №132 від 31.05.2017р.) та про утримання з ОСОБА_1 грошового забезпечення (наказ №135 від 01.06.2017р.), які також є предметом оскарження у цій справі, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

Судом під час розгляду справи встановлено, що у ході службового розслідування встановлено , що ОСОБА_1, який є полковником поліції, відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання більше 10 днів і місце його знаходження невідомо.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ст. 67 Закону України «Про Національну поліцію» зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі якщо поліцейський відсутній за місцем проходження служби та за місцем проживання і більше десяти днів близьким родичам невідомо, де він перебуває, - до повернення поліцейського (у разі неприйняття іншого рішення про подальше проходження ним служби в поліції) або до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим.

Пунктом 8 розділу І Порядку і умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджено наказом МВС №260 від 06.04.2016р. (зареєстрований Міністерством юстиції України 29.04.2016р. за №669/28799), передбачено, що за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Отже з урахуванням фактичних обставин справи та наведених норм чинного законодавства, колегія суддів вважає, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб'єкта владних повноважень, під час прийняття наказів №123 о/с від 31.05.2017р. та №135 о/с від 01.06.2017р., які є предметом оскарження у цій справі, діяв в межах повноважень та спосіб, який визначено чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для скасування таких рішень, і як наслідок про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника УВБ в Запорізькій області ДВБ Національної поліції України та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення, яке було утримано на підставі наказу №135 о/с від 1.06.2017р.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи, у їх сукупності, приймаючи до уваги норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини , що виникли між сторонами у справі, колегія суддів приходить до висновку, про те, що відповідачем у справі доведено факт правомірності прийняття ним наказів, які є предметом оскарження у цій справі, а заявлені позивачем позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовані належними доказами, які були досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи та долучені до матеріалів справи, тому суд першої інстанції постановив у справі правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог у повному обсязі через їх необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об'єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним вимог у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 06.09.2018р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2018р. у справі №808/3410/17 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст складено та підписано - 03.05.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко