Справа № 520/4139/17
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р.м. ОдесаСправа № 520/4139/17
Категорія: 6 Головуючий в 1 інстанції: Бескровний Я.В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

За участю: секретаря - Сторчака О.О.

апелянта - ОСОБА_2

представника третьої особи - Голуб А.С. (довіреність від 22.12.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 3 вересня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Органу самоорганізації населення комітет мікрорайону "Чубаївка" у м. Одесі, Київської районної державної адміністрації Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Управління з питань взаємодії з органами самоорганізації населення Одеської міської ради, Одеської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, зокрема, просила визнати неправомочною позачергову конференцію мешканців мікрорайону "Чубаївка" від 19.12.2015 року та скасувати рішення від 19.12.2015 року про обрання нового складу органу самоорганізації населення "Чубаївка".

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 3 вересня 2018 року провадження у справі закрито відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, неповному з'ясуванні судом обставин справи, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати, справу направити на продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Наведені положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами ст.ст. 2, 3, 17 КАС України (в редакції, яка діяла на момент звернення із позовом).

Таким чином, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку із здійсненням цим суб'єктом владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Судом першої інстанції вірно враховано, що позивачем у позові ставиться питання про неправомочність позачергової конференції мешканців мікрорайону "Чубаївка", проведеної 19.12.2015 року в приміщенні Київської районної адміністрації Одеської міської ради, на якій обрано новий склад органу самоорганізації населення "Чубаївка" у м. Одесі, у зв'язку із чим - неправомірність відповідного рішення та його скасування.

При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система місцевого самоврядування включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Статтею 2 Закону України "Про органи самоорганізації населення" визначено, що органи самоорганізації населення - представницькі органи, що створюються жителями, які на законних підставах проживають на території села, селища, міста або їх частин, для вирішення завдань, передбачених цим Законом; власні повноваження органу самоорганізації населення - повноваження, надані відповідно до Конституції та законів України сільською, селищною, міською або районною у місті (у разі її створення) радою органу самоорганізації населення під час його утворення; делеговані повноваження органу самоорганізації населення - повноваження сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, якими вона додатково наділяє орган самоорганізації населення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про органи самоорганізації населення" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада може додатково наділяти частиною своїх повноважень орган самоорганізації населення з одночасною передачею йому додаткових коштів, а також матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для здійснення цих повноважень, здійснює контроль за їх виконанням.

Сільська, селищна, міська або районна у місті (у разі її створення) рада не може делегувати органу самоорганізації населення повноваження, віднесені законами України до виключної компетенції місцевої ради.

Таким чином, орган самоорганізації населення як представницький орган входить до системи місцевого самоврядування, наділений певними повноваженнями відповідною радою згідно Конституції та законів України.

Водночас, колегія суддів враховує, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію Органу самоорганізації населення - комітет мікрорайону "Чубаївка" в м. Одесі основною метою діяльністі відповідача є створення умов для жителів у вирішенні питань місцевого значення в межах Конституції і законів України, задоволення соціальних, культурних, побутових та інших потреб жителів шляхом сприяння у наданні їм відповідних послуг, участь у реалізації соціально-економічного, культурного розвитку відповідної території.

Разом з цим, питання, які є предметом оскарження та відповідно рішення стосовно обрання нового складу органу самоорганізації населення, не випливають із здійснення цим органом своїх функцій та не виникають у зв'язку із здійсненням цим суб'єктом владних управлінських функцій.

Зазначені обставині виключають публічно-правовий характер даної справи, у зв'язку із чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України його не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Водночас, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Оскільки судом першої інстанції надано вірну правову оцінку спірним правовідносинам, правильно встановлено характер правовідносин та неналежність даного спору до публічно-правового, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі у повній мірі відповідає вказаним правилам адміністративного процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті судового рішення судом порушено норми матеріального чи процесуального права.

Враховуючи норми адміністративного процесуального законодавства, оскільки висновки суду першої інстанції є правильними та відповідають дійсним обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 3 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.04.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль