Справа № 640/20271/18
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 травня 2019 року № 640/20271/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Систем Груп»
доГоловного управління ДФС у м. Києві, Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Державної фіскальної служби України
провизнання протиправними та скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії

представники сторін:позивача - Кучерява І.П., відповідача-1 - Поліщук О.О., відповідачів 2 та 3 - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Техно-Систем Груп» (далі - позивач) звернулося із позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач-1), Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (нижче - відповідач-2) та Державної фіскальної служби України (в подальшому - відповідач-3), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 №949392/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 № 949394/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 06.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 № 949390/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 07.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 № 949391/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 11 від 11.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 № 949393/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 12 від 13.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 № 949389/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 15.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.10.2018 № 949388/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 17.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені TOB «Техно-Систем Груп» за № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018, відповідно до дат їх надсилання.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.08.2018 позивач уклав договір підряду № 3108-2018 із ТОВ «Корпорація Сингента»; на виконання умов вказаного договору позивач виконав роботи, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт; ТОВ «Корпорація Сингента» оплатило виконані роботи, перерахувавши позивачу 675 000,00 грн.; по факту виконання робіт позивачем були складені податкові накладні № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018; вказані податкові накладні відповідають вимогам ст. ст. 187, 201 ПК України; фіскальний орган зупинив реєстрацію вказаних податкових накладних із посиланням на п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків; лист ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, яким визначені Критерії ризиковості платника податків, носить інформаційний характер і не являється нормативно-правовим актом; позивач надав всі необхідні первинні документи, які підтверджують вчинення господарської операції; проте, контролюючий орган протиправно відмовив у реєстрації податкових накладних; такими діями відповідачів порушені права та охоронювані законом інтереси позивача.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було передано судді Пащенку К.С.

14.12.2018 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/20271/18 та призначено підготовче судове засідання на 19.02.2019.

19.02.2019, зважаючи на неявку представників сторін, розгляд справи було відкладено на 04.03.2019.

04.03.2019 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач-1 зазначає, що відповідно до п. 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ № 117 від 21.02.2018, реєстрація податкової накладної зупиняється, якщо за результатами моніторингу виявлено, що податкова накладна відповідає критеріям ризиковості; п. 14 вказаного Порядку встановлено вичерпний перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної; позивачем не було надано первинних документів щодо придбання затратних матеріалів для виконання будівельно-монтажних робіт, що унеможливило підтвердження реальності вчинення господарської операції; за таких обставин в реєстрації податкових накладних було відмовлено; дії контролюючого органу повністю відповідають вимогам Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ № 117 від 21.02.2018.

В судовому засіданні 04.03.2019 суд заслухав пояснення представників сторін та ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду на 02.04.2019.

19.03.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ТОВ «Корпорація Сингента» передавало позивачу матеріали для виконання робіт, що підтверджується актами приймання-передачі матеріалів № 028 від 03.09.2018, № 029 від 05.09.2018, № 030 від 06.09.2018, № 031 від 07.09.2018, № 032 від 12.09.2018, № 033 від 14.09.2018; ані у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, ані у рішеннях про відмову в реєстрації не зазначено, яких саме документів не вистачає для реєстрації податкових накладних; на підставі одного й того ж договору підряду № 3108-2018 від 31.08.2018 податковий орган частину податкових накладних реєструє, а в реєстрації інших - відмовляє.

В судовому засіданні 02.04.2019 суд заслухав пояснення представників сторін та, дослідивши докази по справі, поставив на обговорення питання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представники сторін не заперечували проти розгляду справи в порядку письмового провадження. Суд ухвалив відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.08.2018 між ТОВ «Техно-Систем Груп» (виконавець) та ТОВ «Корпорація Сингента» (замовник) укладено договір підряду № 3108-2018 по модернізації парового котла №2, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 4.1, 5.2. якого виконавець бере на себе зобов'язання власними та залученими силами і засобами виконати роботи по модернізації парової котельні на спалювання твердого біопалива - котел №2 ДКВР-10/23 з вихровим пальником ПВГ (а)-3500 8,0 (МВт) (надалі - Котел №2) за адресою: Україна, Вінницька область, смт. Тростянець, вул. Соборна, 14, на території ДП «Тростянецький спиртовий завод», а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і оплатити їх ціну у строки та на умовах, що зазначені у договорі; конкретні роботи, їх строки та ціну сторони узгоджують у додатках до цього договору; виконавець зобов'язаний забезпечити матеріали і засоби, необхідні для виконання роботи, передбаченої цим договором, та відповідає за їх належну якість і придатність; приймання-передача виконаних робіт здійснюється протягом 3 робочих днів з моменту отримання замовником письмового або усного повідомлення виконавця про завершення ремонтних робіт та оформлюється сторонами актом приймання-передачі робіт; замовник сплачує ціну робіт в безготівковому порядку на розрахункових рахунок протягом строку, визначеному у відповідному додатку до договору.

В Додатку № 1 до договору підряду № 3108-2018 від 31.08.2018 сторони погодили наступний перелік робіт: установка вихрового пальника; футіровка передньої частини пальника вогнетиривкою цеглою ІІІ-44, кладка захисної стіни заднього екрана і бокових екранних труб вогнетривкою цеглою ІІІ-5; ізоляція верхнього барабана парового котла; монтаж паропровода на паровому котлі № 2, установка вентиля Q-125, вварювання пробок в барабані котла Q 32 - 32 шт, сталь - 20, пробки - 32 мм; установка економайзерних труб - 28 шт. і обшивка економайзера; монтаж повітряного трубопровода та установка ресиверів для обдування котла; монтаж бункерів під золу; футіровка і ізоляція нижнього барабана парового котла і усилення нижнього барабана; бетонування площадок під компресор сушітеля і під силові щити; монтаж і установка компресора і силових щитів; установка електродвигуна на димососі.

Відповідно до п. п. 1, 2 Додатку № 1 загальна вартість робіт за цим додатком становить 1 450 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 241 666,67 грн.; оплата вказаних робіт замовником проводиться в повному обсязі в термін до 31.12.2018 включно.

Згідно із п. 1 Додатку № 2 до договору підряду № 3108-2018 від 31.08.2018 замовник вправі забезпечити матеріалами та засобами, необхідними для виконання робіт, передбачених цим договором, та передає виконавцю відповідними актами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

На виконання умов договору ТОВ «Корпорація Сингента» передало, а позивач прийняв матеріали для виконання робіт, що підтверджується актами приймання-передачі матеріалів: № 028 від 03.09.2018, № 029 від 05.09.2018, № 030 від 06.09.2018, № 031 від 07.09.2018, № 032 від 12.09.2018, № 033 від 14.09.2018.

Позивачем виконано та передано ТОВ «Корпорація Сингента» роботи по модернізації Котла №2, що підтверджується актами приймання передачі виконаних робіт, а саме:

- Актом № 139 від 03.09.2018 (бетонування площадки під пальник) на суму 20 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333,33 грн;

- Актом № 138 від 06.09.2018 (установка вихрового пальника) на суму 50 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн;

- Актом № 140 від 07.09.2018 (футіровка передньої частини пальника вогнетривкою цеглою, кладка захисної сітки заднього екрана і бокових екранних труб вогнетривкою цеглою) на суму 130 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 666,67 грн;

- Актом № 141 від 11.09.2018 (ізоляція верхнього барабана парового котла) на суму 80 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 13 333,33 грн;

- Актом № 142 від 13.09.2018 (монтаж паропровода на паровому котлі, установка вентиля 125, зварювання пробок в барабані котла 32-32 шт., сталь - 20, пробки - 32 мм) на суму 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн;

- Актом № 143 від 15.09.2018 (установка економайзерних труб - 28 шт. і обшивка економайзера) на суму 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн;

- Актом № 144 від 17.09.2018 (монтаж повітряного трубопровода та установка ресиверів для обдувки котла) на суму 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн;

- Актом № 145 від 19.09.2018 (монтаж бункерів під золу) на суму 50 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн;

- Актом № 146 від 21.09.2018 (футіровка і ізоляція нижнього барабана парового котла і усилення нижнього барабана) на суму 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн;

- Актом № 147 від 24.09.2018 (бетонування площадок під компресор сушителя і під силові щити) на суму 20 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333,33 грн;

- Актом № 148 від 26.09.2018 (монтаж і установка компресора і силових щитів) на суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн;

- Актом № 149 від 27.09.2018 (установка електродвигуна на димососі) на суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн.

ТОВ «Корпорація Сингента» оплатило виконані позивачем роботи, перерахувавши на рахунок позивача 675 000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку.

За вказаними господарськими операціями позивачем було складено податкові накладні № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018, які направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкові накладні прийнято ДФС, реєстрацію податкових накладних зупинено, оскільки податкові накладні відповідають вимогам п.п. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач звернувся до контролюючого органу із поясненнями щодо господарських операцій з виконання підрядних робіт, та надав первинні документи (договір підряду, акти виконаних робіт, платіжні доручення, банківські виписки, акт звіряння з ТОВ «Корпорація Сингента»), що підтверджують факт проведення господарських операцій, по яким були оформлені податкові накладні: № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018.

Відповідачем-2 були прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме:

- Рішення від 10.10.2018 № 949392/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.09.2018;

- Рішення від 10.10.2018 № 949394/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 06.09.2018;

- Рішення від 10.10.2018 № 949390/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 07.09.2018;

- Рішення від 10.10.2018 № 949391/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 11 від 11.09.2018;

- Рішення від 10.10.2018 № 949393/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 12 від 13.09.2018;

- Рішення від 10.10.2018 № 949389/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 15.09.2018;

- Рішення від 10.10.2018 № 949388/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 17.09.2018.

Підставою відмови у вказаних рішеннях зазначено: «ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Позивач оскаржив рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарг позивача Комісією з питань розгляду скарг були прийняті рішення: № 39556/41901012/2 від 29.10.2018, № 39564/41901012/2 від 29.10.2018, № 39562/41901012/2 від 29.10.2018, № 39561/41901012/2 від 29.10.2018, № 39568/41901012/2 від 29.10.2018, № 39560/41901012/2 від 29.10.2018, № 39553/41901012/2 від 29.10.2018, якими скарги позивача залишені без задоволення, а рішення про відмову в реєстрації податкових накладних - без змін.

На погоджуючись із такими рішеннями відповідачів позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Відповідно до пп. 16.1.2, 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Згідно із п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 117), згідно із п. 5 якого податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (п. 6 Порядку № 117).

Пунктом 13 Порядку № 117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних, наданих позивачем, була зупинена у зв'язку з відповідністю податкових накладних підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податків».

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податків, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб'єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб'єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб'єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

У той же час, згідно із п.14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Аналіз наведених правових норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Незважаючи на те, що рішення про зупинення реєстрації податкових накладних № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018 не є предметом розгляду в рамках даного спору, суд вважає за необхідне відзначити, що такі рішення фіскального органу не містять в собі визначення конкретного критерію ризиковості платника податку, а містять лише посилання на підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, який є доволі змістовним. До того ж, рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

Тим не менше, позивачем були подані до контролюючого органу пояснення і документи для підтвердження реальності вчинення господарських операцій, копії яких наявні в матеріалах справи.

Так, на підтвердження реальності господарських операцій із контрагентом ТОВ «Корпорація Сингента», позивачем було подані до контролюючого органу:

- копію договору підряду № 3108-2018 від 31.08.2018;

- копію акту звіряння із ТОВ «Корпорація Сингента» за вересень 2018 року;

- копію Акту виконаних робіт № 139 від 03.09.2018 (бетонування площадки під пальник) на суму 20 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333,33 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 138 від 06.09.2018 (установка вихрового пальника) на суму 50 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 140 від 07.09.2018 (футіровка передньої частини пальника вогнетривкою цеглою, кладка захисної сітки заднього екрана і бокових екранних труб вогнетривкою цеглою) на суму 130 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 21 666,67 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 141 від 11.09.2018 (ізоляція верхнього барабана парового котла) на суму 80 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 13 333,33 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 142 від 13.09.2018 (монтаж паропровода на паровому котлі, установка вентиля 125, зварювання пробок в барабані котла 32-32 шт., сталь - 20, пробки - 32 мм) на суму 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 143 від 15.09.2018 (установка економайзерних труб - 28 шт. і обшивка економайзера) на суму 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 144 від 17.09.2018 (монтаж повітряного трубопровода та установка ресиверів для обдувки котла) на суму 250 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 666,67 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 145 від 19.09.2018 (монтаж бункерів під золу) на суму 50 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 8 333,33 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 146 від 21.09.2018 (футіровка і ізоляція нижнього барабана парового котла і усилення нижнього барабана) на суму 100 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16 666,67 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 147 від 24.09.2018 (бетонування площадок під компресор сушителя і під силові щити) на суму 20 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 333,33 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 148 від 26.09.2018 (монтаж і установка компресора і силових щитів) на суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн;

- копію Акту виконаних робіт № 149 від 27.09.2018 (установка електродвигуна на димососі) на суму 200 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн;

- копію платіжного доручення 1349 від 28.09.2018;

- копію банківської виписки від 28.09.2018.

Пунктом 21 Порядку № 117 встановлено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Таким чином, незважаючи на подання позивачем копій первинних документів на підтвердження факту господарських операцій, відповідачем-2 були прийнятті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. При цьому, причиною відмови відповідач-2 зазначив: «ненадання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Аналогічний висновок продубльований і в рішеннях Комісії з питань розгляду скарг: № 39556/41901012/2 від 29.10.2018, № 39564/41901012/2 від 29.10.2018, № 39562/41901012/2 від 29.10.2018, № 39561/41901012/2 від 29.10.2018, № 39568/41901012/2 від 29.10.2018, № 39560/41901012/2 від 29.10.2018, № 39553/41901012/2 від 29.10.2018, в яких підставою для відмови в задоволенні скарги зазначено: «відсутні копії документів, що підтверджують факт придбання, виготовлення, вирощування або переробки ТМЦ/чи можливість надання послуг, виконання робіт».

За таких обставин є можливим дійти висновку, що в даному випадку відповідач-2 жодним чином не здійснював аналіз наданих позивачем документів на предмет їх належності, а в рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних не конкретизував, які саме документи не надані платником податків.

Суд зазначає, що рішення відповідача-2 є актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії - виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення фіскального органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було виконано покладений на нього обов'язок щодо складання та направлення на реєстрацію податкових накладних та надання копій документів, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; зворотного відповідачами в процесі розгляду даної адміністративної справи не доведено.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, в межах розгляду даної адміністративної справи відповідачі покладений на них приписами ст. 77 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності своїх рішень не виконали та не надали суду жодних доказів на обґрунтування законності вчинених дій щодо відмови у реєстрації податкових накладних № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018.

До того ж суд звертає увагу, що Критерії ризиковості платника податку, на які посилається відповідач-2 в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, встановлені листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18.

Втім, листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ст. 7 КАС України.

Наведеної позиції притримується і Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18 (адміністративне провадження №К/9901/4668/19).

Отже, оцінюючи вищевикладені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є протиправними, внаслідок чого позовні вимоги про скасування таких рішень підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію податкових накладних № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19, пункту 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку № 1246).

Аналогічні за змістом норми містяться і в пункті 28 Порядку №117, відповідно до якого податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов'язок суду змусити суб'єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому що втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана судом форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини підлягає застосуванню судами як джерело права.

Згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, суд застосовує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 по справі "Суомінен проти Фінляндії", відповідно до яких, саме орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Крім того, суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України", в якому Суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

В даному випадку, задоволення позовних вимог щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію податкових накладних № 9 від 10.04.2018, № 16 від 13.04.2018, № 3 від 03.04.2018, № 4 від 05.04.2018, № 2 від 02.04.2018, № 15 від 13.04.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, а відтак - підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, як то відповідача-3.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Систем Груп» - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949392/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 03.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949394/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 06.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949390/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 07.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

5. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949391/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 11 від 11.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

6. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949393/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 12 від 13.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

7. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949389/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 15.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

8. Визнати протиправним і скасувати Рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.10.2018 № 949388/41901012 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 17.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

9. Зобов'язати Державну фіскальну службу України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 03.09.2018, № 3 від 06.09.2018, № 4 від 07.09.2018, № 11 від 11.09.2018, № 12 від 13.09.2018, № 13 від 15.09.2018, № 14 від 17.09.2018, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Систем Груп» (ідентифікаційний код 41901012, адреса: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177), датою їх фактичного отримання.

10. Стягнути з Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Систем Груп» (ідентифікаційний код 41901012, адреса: 02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, буд. 12, офіс 177), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати у сумі 14 096 грн. (чотирнадцять тисяч дев'яносто шість гривень) 00 коп.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко