Справа № 520/11657/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 травня 2019 р. № 520/11657/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі - Говтва Д.В.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Коноваленка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо не проведення перерахунку пенсії за віком; зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова провести перерахунок пенсії, а саме: з періоду, за який враховується заробітна плата /дохід/ для обчислення пенсії, виключити 10 відсотків тривалості страхового стажу період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2009 року відповідно до ч.1 абз.З ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; з періоду, за який враховується заробітна плата /дохід/ для обчислення пенсії , додатково виключити період з 1 липня 2000 року по 1 січня 2004 року період страхового стажу відповідно до ч.1 абз.З ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; включити для нарахування пенсії за віком навчання в Мінському суворовському військовому училищі з 17.08.1973 року по 27.07.1975 року відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести підвищення розміру пенсії за віком, обчисленого за раніше діючим законодавством; в підсумок страхового стажу для перерахунку пенсії за віком включити п'ять років, а саме з 1992 року по 1996 року включно, відповідно до ч.1 абз.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; в підсумок страхового стажу для перерахунку пенсії за віком додати термін перебування на обліку в Харківському міському центрі зайнятості з 17.05.2018 року по 08.06.2018 року відповідно до ч.1 абз.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; в підсумок страхового стажу для перерахунку пенсії за віком додати термін роботи з 01 липня 2002 року до 01 жовтня 2002 року відповідно до ч.1 абз.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести доплату до нового розміру пенсії за вказаний період з 08 червня 2018 року .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив позов задовольнити .

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані матеріали справи , судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Київському ОУПФУ м.Харкова та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», загальний стаж, згідно документів, складає 38 років 7 місяців 3 дні.

Перший раз позивач отримав пенсію 10 вересня 2018 року за період з червня по вересень 2018 року.

Позивач вважає, що при проведенні розрахунку пенсії за віком не було враховане навчання в Мінському суворовському військовому училищі з 17.08.1973 року по 27.07.1975 року; в підсумок страхового стажу для нарахування пенсії за віком не включено п'ять років , а саме з 1992 року по 1996 року включно та термін перебування на обліку в Харківському міському центрі зайнятості з 17.05.2018 року по 08.06.2018 року та період роботи з 01 липня 2002 року до 01 жовтня 2002 року; відповідачем не було проведена оптимізація заробітної плати за його вибором , як то передбачає Закон, а саме, виключити 10 відсотків тривалості страхового стажу за період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2009 року; та додатково виключити період страхового стажу з 1 липня 2000 року по 1 січня 2005 року, що спонукало його звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Проаналізувавши наведене, суд вказує, що згідно з ст.46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.3 ст.4 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно частини першої статті 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи полаються до територіального органу Пенсійного фонду або до повноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Правові і організаційні засади оформлення документів для призначення та перерахунку пенсії визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до положень цього нормативного акту, зокрема розділу І, звернення за призначенням (перерахунком) пенсії оформляється заявою.

Приймання, оформлення і розгляд документів врегульований розділом IV вище згаданого Порядку, згідно з пунктом 4.1 якого орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

05 жовтня 2018 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою про перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням п.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та 56, п. «д» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

01 листопада 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з проханням включити до страхового стажу період роботи з 01 липня 2002 року до 01 жовтня 2002 року.

Листом за № 207/9-7-27 від 02.11.2018 року надане роз'яснення, з якого вбачається, що розрахунок пенсії проведено відповідно до діючого законодавства та в перерахунку пенсії з зазначених в заяві від 05 жовтня 2018 року підстав, відмовлено.

Умови призначення пенсії за віком визначені ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Згідно ч. 1 вищевказаного Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років ч. 2 ст. 26 Закону № 1058).

Статтею 24 Закону № 1058 визначено періоди, з яких складається страховий стаж.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. З ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, за вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Таким чином, я вважаю, що є підстави для оптимізації заробітної плати, як то передбачено абз. З ч. 1 ст. 40 Закону, а саме, за моїм вибором необхідно виключити І 0 відсотків тривалості страхового стажу за період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2009 року; .

Як передбачено абз.4 ст.1 ст.40 зазначеного Закону - Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої ст.27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацем першим цієї частини.

Таким чином, вбачається з зазначених норми Закону, персоніфікація починається з 1 липня 2003 року.

Судом встановлено, що За період з 01.10.2000 року по 31.12.2003 року я був платником податку відповідно до Закону України «Про внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян та Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємства» від 03.07.1998 рок №727/98. У зв'язку з цим, частина сплаченого позивачем єдиного податку , а саме 42% спрямована Державним казначейством України до Пенсійного фонду та зарахована в рахунок сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Зазначені обставини підтверджуються листом Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 30.11.2017 року за №15158-47/04, листом Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 11.09.2017 р., №19569-07/20 та листом Комісії з реорганізації Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 16.11.2018 року № 3588/10/20-71-13-09.

Незважаючи на те, що позивач був платником єдиного податку, своєчасно та повною мірою сплачував його, але у системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про його доходи та відрахування до Пенсійного фонду, в зв'язку з чим був занижений коефіцієнт, який впливає на нарахування пенсії, чим порушено його права. Зазначені обставини підтверджуються довідкою - індивідуальними відомостями про застраховану особу /форма ОК-5/.

За таких обставин суд вважає, що необхідно додатково виключити період страхового стажу з 1 липня 2000 року по 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.2 ст.27 Закону, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Згідно ч.2 ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - у разі відсутності відомостей про заробітну плату /виплати, дохід/ у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату /виплати, дохід/, видані в установленому законодавством порядку.

Щодо вимоги включити для нарахування пенсії за віком навчання в Мінському суворовському військовому училищі з 17.08.1973 року по 27.07.1975 року відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести підвищення розміру пенсії за віком, обчисленого за раніше діючим законодавством.

Судом встановлено, відповідно до пункту 8 Порядку підтвердження стажу час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, а аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про період навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що до заяви про призначення пенсії позивач додав Атестат про середню освіту державного зразку НОМЕР_2, виданий 27.06.1975р. Мінським суворовським військовим училищем, в якому зазначено, що ОСОБА_1, який народився у м. Харкові 8 червня 1958 року, у 1975 році закінчив повний курс даного навчального закладу. Інформація про присвоєння Позивачеві будь-якої кваліфікації у даному атестаті відсутня.

Крім того, до заяви про призначення пенсії позивач додав архівну виписку з наказів начальника Мінського суворівського військового училища від 17.08.1973 р. №194 (про зарахування «кандидата ОСОБА_1 суворовцем 9 класса») та від 27.06.1975 р. №150 (в якому зазначено: «нижепоименованньх суворовцев-выпускников полагать убывшими в каникулярный отпуск, по окончании отпуска полагать их убывшими в перечисленныїе ниже военныїе учебные заведения, снять с котлового довольствия с 28 июня с.г., выдать денежную компенсацию взамен продпайка, продпутевые деньги: Московское высшее пограничное командное училище ...2.ОСОБА_1».

Пунктом 3 частини X Постанови РНК СРСР та ЦК ВКП(б) від 21.08.1943 «Про невідкладні заходи з відновлення господарства у районах, звільнених від німецької окупації», якою був визначений порядок організації у тому числі суворовських військових училищ, встановлено, що «суворовские военные училища имеют целью подготовить мальчиков к военной службе в офицерском звании и дать им общее среднее образование» (мовою оригіналу).

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 08.09.1980 №769 «О суворовських військових, нахімовських військово-морських і військово-музичних училищах» було становлено, що « 3. Срок обучения в суворовских воєнных и нахимовских военно-морских училищах 2 года, а в военно-музыкальных училищах 4 года. Випускникам суворовских военных и нахимовских военно-морских училищ выдается аттестат о среднем образовании. а випускникам военно-музыкальных училищ - диплом общесоюзного образца о среднем специальном образовании» (мовою оригіналу).

На підставі вищезазначеного, суд робить висновок, що зараховувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Мінському суворівському військовому училищі підстави відсутні, оскільки законодавством не передбачено зарахування до трудового стансу періоди навчання у загальноосвітніх закладах. Порядком підтвердження стажу не передбачено підтвердження стажу атестатами про отримання загальної середньої освіти, а у даному загальноосвітньому навчальному закладі Позивач навчався 2 роки, отримав атестат про середню освіту за зразком, встановленим для випускників середніх шкіл, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) до Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов.,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за віком.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, а саме: з періоду, за який враховується заробітна плата /дохід/ для обчислення пенсії, виключити 10 відсотків тривалості страхового стажу період з 01 січня 2005 року по 01 січня 2009 року відповідно до ч.1 абз.3 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; з періоду, за який враховується заробітна плата /дохід/ для обчислення пенсії , додатково виключити період з 1 липня 2000 року по 1 січня 2004 року період страхового стажу відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення"; в підсумок страхового стажу для перерахунку пенсії за віком включити п'ять років, а саме з 1992 року по 1996 року включно, відповідно до ч.1 абз.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; в підсумок страхового стажу для перерахунку пенсії за віком додати термін перебування на обліку в Харківським міським центрі зайнятості з 17.05.2018 року по 08.06.2018 року відповідно до ч.1 абз.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; в підсумок страхового стажу для перерахунку пенсії за віком додати термін роботи з 01 липня 2002 року до 01 жовтня 2002 року відповідно до ч.1 абз.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 08 червня 2018 року.

Зобов'язати Київське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова провести доплату ОСОБА_1 до нового розміру пенсії за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Київського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 2 під., 3 пов.,м. Харків,61022, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) сплачений судовий збір в сумі 1409 (одну тисячу чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2019 року.

Суддя Зінченко А.В.