Справа № 177/620/19
Суддя: Суботіна С. А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/620/19
Провадження № 2-а/177/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 квітня 2019 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Колесникова Вячеслава Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови серії ЕАВ № 1015751 від 26.03.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., а також скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 26.03.2019 відповідачем винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, позивач, 26.03.2019, керуючи транспортним засобом - трактором колісним МТ382.1.26, р/н НОМЕР_1, перевозив вантаж, який виступав за габаритні фари більш ніж на 2 м, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

З такими висновками позивач не згоден, так як відповідачем не встановлено габарити керованого позивачем транспортного засобу та вантажу, що його перевозив. Також позивач зазначає, що габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у пересувних та стаціонарних пунктах та за допомогою спеціального, сертифікованого обладнання. Відповідачем не надано жодних доказів дотримання процедури вимірювання габаритів вантажу, зокрема здійснення габаритно-вагового контролю у спеціальних пунктах з використанням спеціального обладнання, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач у судове засіданні не з'явився, у позовній заяві вказував про розгляд справи за його відсутності (а.с.4).

Відповідач, інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Колесников В.І. у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду 24.04.2019 подав відзив на позовну заяву, до якого долучив DVD диск з фіксацією правопорушення (а.с.16-24). В обґрунтування заперечень на позовну заяву вказував, що у позивача відсутній дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, габаритні параметри якого перевищують допустимі. Даний факт адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи

Згідно з ч. 4 ст. 299 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Колесникова В.І., серії ЕАВ № 1015751 від 26.03.2019, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень (а.с.8).

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1, 26.03.2019 о 09:46 год., в с. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, по вул. Нижньо Набережна, керуючи трактором колісним МТ382.1.26, р/н НОМЕР_1, перевозив вантаж, який виступав за габаритні фари більше ніж на 2 м, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) визначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно з п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 2, п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Вказаний контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС, що визначено п. 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) та п. п. 3, 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до п. п. 16, 18, 19 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно з п. 20 Порядку № 879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1007/1207, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Відповідно до пп. пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.4-2 ПДР, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку № 879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Згідно з п. 6. Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Об'єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв'язку.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад).

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як видно із наданого відповідачем відеозапису з місця події (а.с.24), інспектором патрульної поліції за місцем зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, контролю та відповідного вимірювання габаритно-вагових параметрів вантажу, визначених Порядком № 879, проведено не було, заміри вантажу не здійснювалися та не фіксувалися.

В оскаржуваній постанові відповідачем зафіксовано, що вантаж, який перевозив на транспортному засобі позивач, виступає за задні габарити транспортного засобу більш ніж на 2 м. Натомість у постанові відсутні відомості стосовно того, яким чином та за допомогою якого обладнання відповідачем встановлено такі параметри.

Між тим, доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Проте, жоден із перелічених вище документів, матеріали справи не містять, а отже відсутні підстави вважати, що спірний габаритно-ваговий контроль було здійснено із дотриманням відповідної процедури.

У матеріалах справи також відсутні будь-які інші документи, які б фіксували власне габаритно-вагові параметри транспортного засобу - трактору колісного МТ382.1.26, р/н НОМЕР_1, з вантажем, яким керував позивач на момент його зупинки.

Наданий відповідачем DVD диск не є належним доказом, що підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки з відеозапису неможливо зробити висновок, якою є фактична ширина вантажу на транспортному засобі - трактор колісним МТ382.1.26, р/н НОМЕР_1, на скільки точно він виступає за задній габарит транспортного засобу.

Крім того, на неналежність цього доказу вказує і той факт, що в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого його здійснено.

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 2 ст. 62 Конституції України, правопорушник не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 06.12.1988) зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення)

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, відповідачем, на якого, згідно з ст. 77 КАС України покладено обов'язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту допущення позивачем порушення п. 22.5 ПДР України, відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд зазначає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій інспектора поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної постанови, відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 211, 242-246, 286 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Колесникова Вячеслава Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити частково.

Постанову інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Колесникова Вячеслава Ігоровича від 26.03.2019 серії ЕАВ № 1015751 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій інспектора поліції, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до пп. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: