Справа № 756/3604/19
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2019-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.03.2019 Справа № 756/3604/19
Номер справи 756/3604/19
Номер провадження 2-а/756/149/19
У Х В А Л А

25 березня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Позивач 15 березня 2019 року звернулась до суду в порядку адміністративного судочинства із позовною заявою до Головного управління ДФС у м.Києві, в якій просить визнати неправомірним (незаконним) та скасувати протокол №169 про адміністративне правопорушення від 27.02.2019 складений посадовою особою ГУ ДФС у м.Києві ГДПІ Бевзом Вадимом Федоровичем відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 19 статті 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів та ін.

Стаття 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно ст. 255 КУпАП складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Вичерпний перелік осіб, які мають право на складання протоколу про адміністративне правопорушення, регламентується.

Встановлено, що предметом позову є дії відповідача, пов'язані із складанням протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП щодо позивача.

Як зазначено Постановою Верховного Суду від 10.05.2018 року у справі №760/9462/16-а, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діянні особи складу адміністративного правопорушення, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Тобто, питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі, протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлення порушення, однак, не породжує будь-яких правових наслідків для позивача, не встановлює його прав і обов'язків, а тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали подані позивачем, приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, а також дії відповідача по його складанню, самостійним предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалу може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги до Оболонського районного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2019 року.

Суддя Н.О. Яценко