Справа № 520/12069/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 квітня 2019 р.Справа № 520/12069/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання Арбітражного керуючого ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі № 520/12069/18 за апеляційною скаргою Арбітражного керуючого ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року по справі № 520/12069/18

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_2

до Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про визнання незаконним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Головного територіального управління юстиції в Харківській області про усунення порушень від 12.09.2018 року № 10.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року відмовлено у задоволенні позову Арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання незаконним та скасування розпорядження.

На зазначене рішення суду Арбітражний керуючий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

24.04.2019 року позивач надав клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного територіального управління юстиції в Харківській області про усунення порушень від 12.09.2018 року № 10 (зі змінами внесеними розпорядженням від 26.12.2018 року), заборонити державному органу з питань банкрутства та Дисциплінарній комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) вчиняти дії спрямовані на притягнення арбітражного керуючого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за невиконання розпорядження про усунення порушень від 12.09.2018 року № 10 до набрання законної сили рішенням у даній адміністративній справі.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що на підставі оскаржуваного розпорядження Головного територіального управління юстиції в Харківській області про усунення порушень від 12.09.2018 року № 10 відповідачем проведена позапланова виїзна перевірка дільяності арбітражного керуючого, за результатми якої складено акт від 05.04.2019 року № 16 та довідку від 27.03.2019 року № 13, у яких зазначено, що невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 розпорядження про усунення порушень від 12.09.2018 року № 10 є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, слід навести мотиви, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов'язані з відновленням прав будуть значними.

Отже, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Так, обґрунтовуючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив, що підставою для забезпечення позову шляхом зупинення дії оскражуваного розпорядження про усунення недоліків є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, та необхідності докласти значних зусиль та витрат для їх відновлення, а саме наявна можливість притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

На підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача надано акт Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 05.04.2019 року № 16 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого та довідку Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 27.03.2019 року № 13 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, у яких зазначено, що виявлені порушення є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування дисциплінарних стягнень: невиконання арбітражним керуючим ОСОБА_2 розпорядження про усунення порушень від 12.09.2018 року № 10 є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Однак, колегія суддів зазначає, що наведені позивачем обгрунтування та надані на підтвердження цього докази не дають підстав для висновку про очевидну та реальну загрозу заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а свідчать про імовірність таких наслідків без посилань на вчинення конкретних дій, спрямованих на їх настання.

Інших доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення позивачем не надано.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у справі до ухвалення рішення створюється очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, відновлення яких стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Арбітражного керуючого ОСОБА_2 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.