Справа № 140/383/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2019-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року ЛуцькСправа № 140/383/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Денисюка Р.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернулася з позовом до Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області (далі - Заборольська сільська рада, відповідач) про визнання нечинним рішення від 11.09.2018 № 13/58 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» в частині відмови (неприйняття) рішення про затвердження технічних документацій земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованих у с. Шепель Луцького району та зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 відкрито провадження у даній справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шепельської сільської ради Луцького району від 19.06.2009 № 27/7 ОСОБА_1 передано у приватну власність чотири земельні ділянки загальною площею 1,13 га, в тому числі: площею 0,25 га для житлового будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд; площею 0,2891 га, 0,2965 га, 0,2461 га для ведення особистого селянського господарства, які використовуються позивачем за цільовим призначенням.

Рішенням Заборольської сільської ради від 11.09.2018. №13/58 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» позивачу передано у власність та затверджено технічну документацію на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2461 га. Однак, відмовлено у затвердженні технічних документацій на дві земельні ділянки з таким самим цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891, кадастровий номер НОМЕР_2 та 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3 з посиланням на частину четверту статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Вказане рішення в частині відмови у затвердженні технічної документації стосовно земельних ділянок площею 0,2891 га та 0,2965 га вважає незаконним, оскільки частиною четвертою статті 116 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Вважає, що норма безоплатної передачі земельних ділянок рішенням Шепельської сільської ради Луцького району від 19.06.2009 № 27/7 порушена не була і повністю відповідає вимогам, які встановлені статтею 121 ЗК України. З іншими заявами про приватизацію земельних ділянок позивача не зверталася.

Вважає, що оскаржуваним рішенням порушено її право на приватизацію земельної ділянки, передбачене статтею 121 ЗК України.

З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 57-60) позовні вимоги заперечив та зазначив, що рішенням Заборольської сільської ради від 11.09.2018 № 13/58 позивачу затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2461 га, а щодо затвердження технічних документацій двох земельних ділянок з тим самим цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та площею 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3 відмовлено на підставі частини четвертої статті 116 ЗК України, оскільки передача земельних ділянок у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом проводиться один раз по кожному виду використання. Отже особа, яка скористалась своїм правом і приватизувала земельну ділянку меншої від граничної площі, не може приватизувати земельну ділянку вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше приватизованою.

З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шепельської сільської ради Луцького району Волинської області від 19.06.2009 № 27/7 «Про безоплатну передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність» передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,13 га, в тому числі: для житлового будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства загальною площею - 0,88 га, а саме: 0,2891 га, 0,2965 га та 0,2461 га (а.с. 21).

За заявами позивача виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 0,2891 га, кадастровий номер НОМЕР_2 в с. Шепель Заборольської сільської ради (а.с. 16-47).

30.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до Заборольського сільського голи ОСОБА_2 із заявами про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок: площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд; площею 0,2891 га, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 0,2461 га, кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Шепель Луцького району (а.с. 72-75).

Рішенням Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області від 11.09.2018 № 13/57 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, що розташована в с. Шепель Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_4 та вказану земельну ділянку передано у власність (а.с. 77).

Також рішенням Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області від 11.09.2018 № 13/58 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2461 га, що розташована в с. Шепель Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_5 та вказану земельну ділянку передано у власність (а.с. 78).

Як слідує із витягу з протоколу №11 засідання постійної комісії з питань економіки, земельної реформи і розвитку підприємництва від 07.09.2018 на розгляд вказаної комісії були винесені питання і про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га. Доповідач Ковальчук С.І. - голова комісії запропонував відмовити у затвердженні технічних документацій, оскільки відповідно до частини четвертої статті 116 ЗК України, якщо сільська рада передасть особі дві змелені ділянки з одним цільовим призначенням, то відбудеться подвійна приватизація, що є порушенням вказаної норми ЗК України.

Рекомендовано відмовити у затвердженні технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га (а.с. 70-71).

Відповідно до витягу з протоколу пленарного засідання позачергової тринадцятої сесії сільської ради сьомого скликання Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області від 11.09.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га рішення не прийняті (а.с. 61-62).

Листом від 18.09.2018 № Ц-843 Заборольська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що у приватизації двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га відмовлено, оскільки позитивне рішення сільської ради призведе до порушення частини четвертої статті 116 ЗК України, якою передбачено однократне безоплатне отримання земельних ділянок у власність громадян у межах визначених норм по кожному виду користування (а.с. 13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту б) частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною третьою статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Статтею 55 Закону України «Про землеустрій» визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини першої, другої статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Частиною чотирнадцятою статті 186 ЗК України визначено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частин першої та другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування зобов'язаний розглянути у визначений законодавством місячний строк заяву про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або відмовити у її затвердженні. Затвердження технічної документації або мотивована відмова у її затвердженні, оформляється рішенням, що узгоджуються з приписами статті 59 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні".

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 30.08.2018 у відповідності до статті 118 ЗК України подала до сільської ради заяви в яких просила затвердити технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельних ділянок: площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд; площею 0,2891 га, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,2965 га, кадастровий номер НОМЕР_3 та площею 0,2461 га, кадастровий номер НОМЕР_5 для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в с. Шепель Луцького району. До заяв додала витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та технічну документацію.

Заборольська сільська рада на пленарному засіданні позачергової тринадцятої сесії сільської ради сьомого скликання 11.09.2018 прийняла рішення № 13/57 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, що розташована в с. Шепель Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_4 та рішення № 13/58 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2461 га, що розташована в с. Шепель Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_5.

Однак, за результатами розгляду заяв про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2891 га та 0,2965 га рішення не прийняті.

При цьому, листом від 18.09.2018 № Ц-843 Заборольська сільська рада повідомила ОСОБА_1 про те, що у приватизації двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га відмовлено, оскільки позитивне рішення сільської ради призведе до порушення частини четвертої статті 116 ЗК України, якою передбачено однократне безоплатне отримання земельних ділянок у власність громадян у межах визначених норм по кожному виду користування.

Отже відповідач, отримавши заяви ОСОБА_1 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га розглянув їх на сесії, однак відповідного рішення за результатом їх розгляду або про затвердження технічної документації, або про мотивовану відмову у її затвердженні, всупереч вимогам частини другої статті 118 ЗК України, частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не прийняв. Тобто, розглянув заяви позивача неналежним чином.

Вказане свідчить про протиправність дій відповідача, оскільки заяви позивача від 30.08.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га були винесені на розгляд позачергової тринадцятої сесії сільської ради, однак рішення за результатами їх розгляду на сесії, всупереч вимогам частини другої статті 118 ЗК України - не прийняті.

При цьому, суд зазначає, що лист Заборольсьої сільської ради лист від 18.09.2018 № Ц-843, яким повідомлено ОСОБА_1 про відмову у приватизації двох земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га за своїм змістом не є рішенням органу місцевого самоврядування в розумінні статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 118 ЗК України.

Відтак суд приходить до висновку, що неприйняття Заборольською сільською радою будь-якого рішення за заявами позивача від 30.08.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га ставить його у правову невизначеність, що є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду його звернення органом місцевого самоврядування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 у справі № 826/8107/16.

Як встановлено пунктами 2, 3 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій.

Відповідно до частини другої статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відтак, виходячи із наданих пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України повноважень суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є прийняття судом рішення про визнання протиправними дій Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області щодо неналежного розгляду заяв позивача від 30.08.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га та зобов'язання Заборольську сільську раду Луцького району Волинської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 30.08.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га та прийняти відповідне рішення за наслідками їх розгляду.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та площею 0,2965 га, то вона до задоволення не підлягає, оскільки такі повноваження належать виключно сесії сільської ради. Суд може лише зобов'язати орган самоврядування розглянути заяву у відповідності до вимог законодавства та прийняти відповідне рішення, зміст якого визначає сесія сільської ради відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Заборольської сільської ради підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 768,40 грн., сплачений відповідно до квитанції № 10 від 07.02.2019.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_1 від 30.08.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га.

Зобов'язати Заборольську сільську раду Луцького району Волинської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 30.08.2018 про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства площею 0,2891 га та 0,2965 га та прийняти відповідні рішення за наслідками їх розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Відповідач: Заборольська сільська рада Луцького району Волинської області (45623, Волинська область, Луцький район, село Забороль, вулиця Володимирська, 34а, ).

Суддя Р.С. Денисюк