Справа № 759/19027/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2019 року

Київ

справа №759/19027/17

адміністративне провадження №К/9901/11429/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бевзенка В.М.,

суддів - Данилевич Н.А., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019

у справі № 759/19027/17

за позовом ОСОБА_2

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про оскарження рішення суб'єкта владних повноважень,

установив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просив скасувати постанову №53270172 від 24.11.2017 про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення зі ОСОБА_2 300, 00 грн. витрат виконавчого провадження і виконавчого збору у розмірі 6 400, 00 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2018 у справі № 759/19027/17, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019, позов задоволено частково. Скасовано рішення Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, оформлене постановою № 53270172 від 24.11.2017 про закінчення виконавчого провадження в частині щодо стягнення зі ОСОБА_2 300, 00 грн. витрат виконавчого провадження і виконавчого збору у розмірі 6 400, 00 грн. Визнано протиправною бездіяльність державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо внесення відомостей та рішень, зокрема: постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 21.07.2017 та постанови про стягнення виконавчого збору від 21.07.2017, до автоматизованої системи виконавчого провадження та зобов'язати державного виконавця внести необхідні відомості та зазначені рішення до автоматизованої системи виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивачем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що в даній справі спір виник у відносинах з приводу рішення органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій, прийнятих на підставі статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі № 759/19027/17 відмовити.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

В.М. Шарапа