Справа № 280/5116/18
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 квітня 2019 року Справа № 280/5116/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянникової О.А., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34 - А, )

до відповідача 1 - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, )

до відповідача 2 - Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190 - А, )

про визнання неправомірними дій по нарахуванню пені,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі по тексту - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач 2), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача 2 по нарахуванню пені з податку на прибутку в сумі 9710490,18 грн.;

- зобов'язати відповідача 2 внести зміни до інтегрованої картки платника позивача з податку на прибуток шляхом виключення з неї пені в сумі 9710490,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.12.2017 відповідачем 2 здійснено нарахування пені позивачу на загальну суму 18564410,89 грн. При цьому позивач вважає, що нарахування пені на суму 9710490,18 грн. проведено з порушенням чинного законодавства України, а саме:

- нарахування пені в сумі 3445788,55 грн. здійснено за період до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, чим порушено пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України;

- нарахування пені в сумі 6264701,64 грн. здійснено за період після погашення податкових зобов'язань шляхом подання платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від'ємним значенням суми податкових зобов'язань, чим порушено пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України та п. 2 глави 7 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 р. за № 751/28881.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 27.12.2018 об 17 год. 00 хв.

Представник відповідачів 1 та 2 через канцелярію суду (вх. №249) надав відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що пеня нараховується в автоматичному режимі, а відповідач 2 не має доступу до відповідного програмного комплексу для правильного рознесення розстрочених за рішеннями суду сум податкового боргу або вирішення питання щодо приведення інтегрованої картки платника позивача у відповідність до ст. 129 Податкового кодексу України.

14.01.2019 від представника позивача через канцелярію суду (вх. №1664) надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що заперечення відповідачів, викладені у відзиві, не спростовують доводів адміністративного позову.

Ухвалою суду від 27.12.2018 підготовче засідання відкладено на 28.01.2019 о 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 29.01.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 27.02.2019 о 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 27.02.2019 зупинено провадження у справі до примирення сторін, до 22.04.2019 о/об 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 22.04.2019 поновлено провадження по справі, розгляд справи призначено на 22.04.2019 о/об 16 год. 00 хв.

Від представника позивача через канцелярію суду (вх. №16194) подана заява закінчення підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті. Зазначену заяву представник позивача просив розглянути в письмовому провадженні.

Від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №16191) подана заява закінчення підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті 22.04.2019.

Ухвалою суду від 22.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 22.04.2019 на 16 год. 00 хв.

Від представника позивача через канцелярію суду (вх. №16192) подана заява про розгляд справи за відсутності представника позивача у письмовому провадженні. Представник відповідача проти заяви не заперечила, про що зробила відповідну відмітку.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 не заперечив проти розгляду справи за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач до 29.12.2014 мав місцезнаходження за адресою: м. Донецьк, пр. Тітова, 8-б, тобто на тимчасово окупованій території.

У зв'язку з тимчасовою окупацією частини території України, проведенням антитерористичної операції та з метою дотримання чинного законодавства України 29.12.2014 позивач змінив своє місцезнаходження на адресу: м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34-А.

Разом з тим фактичне місцезнаходження частини відокремлених підрозділів позивача, серед яких і Структурна одиниця «Старобешівська теплова електрична станція» (ТЕС), залишилось на тимчасово окупованій території.

З огляду на неможливість фізичного переміщення Старобешівської ТЕС на підконтрольну територію та відповідно до вимог Закону України «Про електроенергетику», постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 р. № 263 «Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 08.02.2015 № 273, позивач здійснював господарську діяльність з виробництва електричної енергії в населеному пункті (смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області), на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Повну вартість виробленої на тимчасово окупованій території електричної енергії позивач включив до складу чистого доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2015 рік - І квартал 2016 року та відобразив у податкових деклараціях по податку на прибуток підприємств:

- за 2015 рік № від 26.02.2016 грошове зобов'язання по сплаті податку на прибуток у сумі 148 338 065 грн.;

- за І квартал 2016 року № від 05.05.2016 ) грошове зобов'язання по сплаті податку на прибуток в сумі 55 129 734 грн.

Задекларовані грошові зобов'язання в повному обсязі не були сплачені до Державного бюджету, у зв'язку з чим виник податковий борг з податку на прибуток підприємств.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі № 805/854/16-а заборгованість за податковою декларацією за 2015 рік № від 26.02.2016 в сумі 55 569 263,18 грн. стягнута на користь Державного бюджету України, та, за правилами ст. 257 КАС України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення), встановлений спосіб, порядок і строки виконання судового рішення: шляхом сплати позивачем в дохід державного бюджету заборгованості рівними частинами впродовж 60 місяців.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі № 805/1577/16-а заборгованість за податковою декларацією за І квартал 2016 року № від 05.05.2016 в сумі 55 129 734 грн. стягнута на користь Державного бюджету України, та, за правилами ст. 257 КАС України (в редакції, що діяла на час ухвалення рішення), встановлений спосіб, порядок і строки виконання судового рішення: шляхом сплати ПАТ «Донбасенерго» в дохід державного бюджету заборгованості рівними частинами впродовж 60 місяців.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку МГУ ДФС України складені та надіслані позивачу графіки погашення розстрочених (відстрочених) на підставі рішення суду сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС (у тому числі недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування):

- від 27 травня 2016 року № 805/854/16-а до рішення суду від 23 травня 2016 №805/854/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на прибуток в сумі 55 569 263,18 грн., на період з 03.06.2016 по 03.05.2021;

- від 27 липня 2016 року № 805/1577/16-а до рішення суду від 27 липня 2016 №805/1577/16-а, яким передбачено розстрочення податкового боргу з податку на прибуток в сумі 55 018 309,00 грн., на період з 10.08.2016 по 10.07.2021.

В подальшому ПАТ «Донбасенерго» переглянуло критерії визнання чистого доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на тимчасово окупованій території та внесло зміни до звітів про фінансові результати (Форма № 2) за І квартал 2016 року станом на 31.12.2016 за 12 місяців 2015 року станом на 30.06.2017, зменшивши чистий дохід (виручку) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) на суму вартості електричної енергії, виробленої на тимчасово окупованій території, ймовірність отримання коштів від продажу якої є низькою.

Після внесення змін до фінансової звітності позивач, згідно з п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, надіслав уточнюючі розрахунки до відповідних податкових декларацій податковому органу за місцем обліку.

09.02.2017 позивач подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № , якою уточнив показники податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2016 року № від 05.05.2016, а саме зменшив задекларовану суму податку на 55129734 грн. Контролюючим органом уточнена податкова декларація прийнята без зауважень та відображена у інтегрованій картці платника позивача.

07.08.2017 позивач подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства № , якою уточнив показники податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік № від 26.02.2016, а саме зменшив задекларовану суму податку на 148053650 грн. Контролюючим органом уточнена податкова декларація прийнята без зауважень та відображена у інтегрованій картці платника позивача.

28.12.2017 позивач сплатив 37972329,77 грн. залишку заборгованості за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2016 у справі № 805/854/16-а, та 37577479,28 грн. залишку заборгованості за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 27.07.2016 у справі № 805/1577/16-а.

28.12.2017, після перерахування вказаних коштів, відповідач 2 здійснив нарахування пені за несвоєчасну оплату самостійно визначених платником податків податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств на загальну суму 18564410,89 грн., а саме:

- 10111480,83 грн. за період з 11.03.2016 по 28.12.2017 по рішенню суду про розстрочення № 805/854/16-а від 23.05.2016, та

- 8452930,06 грн. за період з 23.05.2016 по 28.12.2017 по рішенню суду про розстрочення № 805/1577/16-а від 27.07.2016.

Вказані обставини не заперечуються сторонами, спір полягає у правильності розрахунку суми нарахованої пені згідно з вимогами чинного законодавства України.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України при нарахуванні суми податкового зобов'язання, визначеного платником податків або податковим агентом, нарахування пені розпочинається після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання.

Згідно з пп. 49.18.2 та 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За нормою п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з наведеного законодавства граничним строком сплати податкового зобов'язання за податковою декларацією по податку на прибуток за 2015 рік є 10.03.2016 а за податковою декларацією по податку на прибуток за І квартал 2016 року - 20.05.2016.

Відтак, нарахування пені за несвоєчасну оплату податкового зобов'язання самостійно визначеного позивачем у податкових деклараціях мало розпочатись лише після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, по податковій декларації з податку на прибуток за 2015 рік не раніше 09.06.2016, а податковій декларації з податку на прибуток за І квартал 2016 року не раніше 09.08.2016.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач 2 почав нарахування пені до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, а саме з 11.03.2016 по податковій декларації з податку на прибуток за 2015 рік, та з 23.05.2016 по податковій декларації з податку на прибуток за І квартал 2016 року.

За період з 11.03.2016 по 09.06.2016 було нараховано 1891354,02 грн. пені, а за період з 23.05.2016 по 09.08.2016 - 1554434,53 грн. пені.

Отже матеріалами справи підтверджено, що відповідачем 2 нарахована пеня з податку на прибуток підприємств за період з 11.03.2016 по 09.06.2016 в сумі 1891354,02 грн. та за період з 23.05.2016 по 09.08.2016 в сумі 1554434,53 грн., а всього в загальній сумі 3445788,55 грн. в порушення пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Згідно з п. 2 глави 7 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 р. за № 751/28881, у разі погашення суми податкового боргу (його частини) іншим шляхом, зокрема при поданні платником податків декларацій (у тому числі уточнюючих) з від'ємним значенням суми податкових зобов'язань тощо, нарахування пені закінчується датою фактичного здійснення такого погашення, зафіксованою у відповідних документах.

Відтак, враховуючи подання позивачем уточнюючих податкових декларацій з від'ємним значенням суми податкових зобов'язань, нарахування пені мало закінчитись по податковій декларації з податку на прибуток за І квартал 2016 року з 09.02.2017, а по податковій декларації з податку на прибуток за 2015 рік - з 07.08.2017.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач 2 нарахував пеню і після подання уточнюючих податкових декларацій з від'ємним значенням суми податкових зобов'язань, а саме до 28.12.2017.

За період з 09.02.2017 по 28.12.2017 було нараховано 4327072,48 грн. пені, а за період з 07.08.2017 по 28.12.2017 - 1937629,16 грн. пені.

Отже матеріалами справи підтверджено, що відповідачем 2 нарахована пеня з податку на прибуток підприємств за період з 09.02.2017 по 28.12.2017 в сумі 4327072,48 грн. та за період з 07.08.2017 по 28.12.2017 в сумі 1937629,16 грн., а всього в загальній сумі 6264701,64 грн. в порушення пп. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить висновку, що позовні підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 147419,35 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.11.2018 № 14744.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34 - А, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, ), Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190 - А, ) про визнання неправомірними дій по нарахуванню пені - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190 - А, ) по нарахуванню пені з податку на прибуток в сумі 9710490,18 грн., а саме: - 1891354,02 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 11.03.2016 по 09.06.2016, - 1554434,53 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 23.05.2016 по 09.08.2016, - 4327072,48 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 09.02.2017 по 28.12.2017, - 1937629,16 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 07.08.2017 по 28.12.2017.

Зобов'язати Запорізьке управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 190 - А, ) внести зміни до інтегрованої картки платника Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34 - А, ) з податку на прибуток шляхом виключення з неї пені в сумі 9710490,18 грн., а саме: - 1891354,02 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 11.03.2016 по 09.06.2016, - 1554434,53 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 23.05.2016 по 09.08.2016, - 4327072,48 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 09.02.2017 по 28.12.2017, - 1937629,16 грн. пені, нарахованої 28.12.2017 за період з 07.08.2017 по 28.12.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34 - А, ) судові витрати у розмірі 147419 (сто сорок сім тисяч чотириста дев'ятнадцять) грн. 35 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписане суддею 02.05.19

Рішення не набуло законної сили

Суддя Р.В.Сацький