Справа № 1940/1662/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року№ 857/1912/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Теребовлянської міської ради Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі №1940/1662/18 (суддя Мандзій О.П., рішення ухвалене о 16/34 год, м.Тернопіль, повний текст складено 26 грудня 2018 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феро-пласт» до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання незаконним та нечинним рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Феро-пласт» (далі - ТОВ) звернулося до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області (далі - Міська рада) в якому просило визнати незаконним та нечинним рішення відповідача «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель м.Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область» від 28.01.2016 №358 (далі - Рішення).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано протиправним та нечинним Рішення. Стягнуто на користь ТОВ за рахунок бюджетних асигнувань Міської ради судовий збір, сплачений за подання позову в розмірі 1762 грн. Зобов'язано Міську раду невідкладно опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання протиправним та нечинним Рішення у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги вказує, що оскаржуване Рішення прийнято у відповідності до норм діючого законодавства України, по прийнятому питанню проводились громадські слухання. Рішення було опубліковано на сайті Міської ради. Зазначає, що позивач не сплачує належним чином орендної плати за землю, якою користується на праві оренди відповідно до договору оренди землі від 10.12.2013 (далі - Договір), а оскаржуване рішення суду дозволить останньому користуватись земельною ділянкою комунальної власності, що призведе до втрат дохідної частини бюджету. Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що прийняте без належної оцінки всіх обставин справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав вимоги чинного законодавства України щодо процедури підготовки та офіційного оприлюднення регуляторного акту, тобто Рішення, яке порушує права та охоронювані законом інтереси позивача. Цей суд вважає, що оскаржене Рішення прийняте не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та без урахування права особи на участь у процесі прийняття Рішення.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ та Міською радою 10.11.2013 укладено Договір щодо оренди землі загальною площею 5,4497 га для обслуговування виробничих будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул.Шевченка, 171, м.Теребовля, Теребовлянський район, Тернопільська область (далі - Земельна ділянка, Адреса відповідно; а.с.14-18).

У пункті 9 вказаного Договору визначено розмір внесення орендарем орендної плати у встановленому розмірі від нормативної грошової оцінки Земельної ділянки, що становила 149109,37 грн в рік, 12425,78 грн щомісячно.

Про встановлення нового розміру нормативно грошової оцінки земель міста Теребовля, що вводиться в дію 01.01.2017 відповідно до Рішення позивач дізнався з листа відповідача від 14.05.2018 №02-26/444 (далі - Лист). У Листі зазначалось, що Міська рада на підставі підпункту 1 пункту «б» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон №280/97-ВР), з метою контролю щодо виконання Рішення, пунктом 4 якого передбачено, що при поданні землекористувачами податкових декларацій з плати за землю необхідно застосовувати нормативно грошову оцінку земель м.Теребовля, починаючи з 01.01.2017, просить надати інформацію щодо сплати орендної плати за землю (по договорах оренди землі в м.Теребовля на 2016-2018 роки, з наданням копій підтверджуючих документів) за 2016 рік, 2017 рік та І квартал 2018 року (а.с.19).

З метою отримання інформації стосовно порядку прийняття та оприлюднення Рішення ТОВ 24.07.2018 направило до відповідача відповідний запит (а.с.22).

У відповідь на запитувану інформацію Міська рада повідомила, що рішення сесії Міської ради оприлюднюються на офіційній сторінці (веб-сайті) відповідача в мережі Інтернет.

Рішенням від 22.12.2015 №21 Міською радою затверджено «План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2016 рік», який як вказано відповідачем оприлюднено на офіційному веб-сайті Міської ради 09.12.2015 (далі - Рішення №21, План діяльності відповідно; а.с.33-35).

При цьому, 31.03.2016 на підставі рішень «Про доповнення до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2016 рік» та «Про внесення змін до Рішення №21 від 22.12.2015 «Про затвердження Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2016 рік» №№242, 341 (далі - Рішення №№242, 341 відповідно) Міською радою внесено зміни та затверджено в новій редакції План діяльності затверджений Рішенням №21, а саме доповнено пунктом 7 наступного змісту «Рішення «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки земель м.Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільськоїобласті», а також доповнено пунктами 8, 9, 10 (а.с.26-32).

З інформації, яка надана Міською радою видно, що проект Рішення та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднено на офіційному веб-сайті Міської ради 28.01.2016 (а.с.36-45, 84-85).

Також відповідачем зазначено, що в газеті «Воля» №№7 та 17 (1249), (1759) від 12.02.2016, 22.04.2016 відповідно проінформовано про можливість протягом місяця з дня опублікування подавати до розробників та професійної депутатської комісії зауваження та пропозиції щодо запропонованого до розгляду проекту цього регуляторного акту. Громадські слухання з даного проекту рішення будуть проводитись 16.03.2016. У газеті (1759) також опубліковано розпорядження Теребовлянського міського голови від 18.04.2016 №158/2.4-од «Про скликання шостої сесії Теребовлянської міської ради сьомого скликання» на розгляд якої 28.04.2016 року винести питання, серед яких, про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.24-25).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Основного Закону встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

За змістом пункту 24 статті 26 Закону №280/97-ВР (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного Рішення) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з частинами першої і другої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною дванадцятою статті 59 Закону №280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №1160-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1160-IV регуляторний акт - це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

За приписами статті 1 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного Рішення; далі - Закон №1378-IV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Частиною п'ятою статті 5 Закону №1378-IV встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (частина перша статті 15 Закону №1378-IV).

За змістом частини першої статті 23 Закону №1378-IV визначено, що технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Виходячи з наведених правових норм, Міська рада виступає регуляторним органом у процесі підготовки, розгляду, прийняття регуляторних актів у сфері затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Теребовля, Теребовлянського району, Тернопільської області, а спірне Рішення є нормативно-правовим актом, який спрямований на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та іншими суб'єктами господарювання, серед яких платники податків з плати за землю, орендарі земельних ділянок, коло яких не є конкретно визначеним, оскільки рішення не персоніфікує коло осіб, на які поширюється його дія, відтак, є регуляторним актом, на який поширюються положення Закону №1160-IV, зокрема, в частині процедури його прийняття та оприлюднення.

Планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів визначено у статті 7 Закону №1160-IV, згідно якої регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

За таких нормативних умов, можливим є внесення змін до затвердженого регуляторним органом плану діяльності з підготовки ним проектів регуляторних актів не пізніше дня оприлюднення проекту регуляторного акта, відсутнього в плані.

З матеріалів справи видно, що 22.12.2015 Міською радою Рішенням №21 затверджено План діяльності до якого, як слушно зауважено позивачем, не було внесено проект щодо підготовки Рішення. Зміни до Рішення №21 шляхом включення питання щодо підготовки проекту Рішення внесені лише 31.03.2016 Рішеннями №№242, 341.

Разом з тим, сам проект Рішення оприлюднено на офіційному веб-сайті Міської ради 28.01.2016.

Відтак, з наведеного можна дійти до висновку, що План діяльності не був затверджений відповідачем у термін визначений Законом №1160-IV, а також останнім порушено вимоги нормативних положень наведеної вище статті 7 цього Закону щодо внесення змін до затвердженого Плану діяльності шляхом включення до нього проекту Рішення, що свідчить про недотримання принципу передбачуваності, а саме послідовності регуляторної діяльності, відповідності її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності .

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №1160-IV про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

У частині п'ятій статті 9 Закону №1160-IV повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу (назва друкованого засобу масової інформації та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п'ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень та пропозицій.

Відповідно до частини першої статті 13 цього Закону план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Згідно частини другої статті 13 цього Закону №1160-IV повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Отже, оприлюдненню підлягають як проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу, так і повідомлення про оприлюднення такого з метою одержання зауважень і пропозицій.

Частиною п'ятою статті 12 Закону №1160-IV передбачено, що регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а в разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Крім того, відповідно до статті 21 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» діяльність місцевих органів державної влади та органів місцевого самоврядування висвітлюється в друкованих засобах масової інформації регіональної та місцевої сфери розповсюдження.

Таким чином, рішення відповідача, як регуляторний акт, підлягало обов'язковому оприлюдненню в друкованих засобах масової інформації.

Як встановлено судом Рішення, в друкованих засобах масової інформації не опубліковувалося, незважаючи на те, що в тексті самого Рішення зазначено про обов'язковість відділу діловодства і контролю оприлюднити дане рішення у засобах масової інформації та на офіційному веб-сайті міської ради, що є порушенням вимог статті 12 Закону №1160-IV.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач не виконав вимоги чинного законодавства України щодо процедури підготовки та офіційного оприлюднення регуляторного акту - Рішення.

Таким чином, встановлено, що оскаржене Рішення прийняте не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та без з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Теребовлянської міської ради Тернопільської області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.