Справа № 461/1362/19
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/1362/19
Провадження №2-а/461/109/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Пелех О.А.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 (адреса: 47801, Тернопільська область, Підволочинський район, смт. Підволочиськ, вул. Івана Богуна, 13, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 митниці державної фіскальної служби України (79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄРДПОУ 39420875) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_3 митниці ДФС, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 6573/20900/17 від 27.03.2018 року про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.481 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 27.03.2018 р. ОСОБА_3 митницею Державної Фіскальної служби України було складено постанову у справі про порушення митних правил № 6573/20900/17, відповідно до змісту якої позивача було притягнуто до відповідальності, відповідно до ч.3 ст.481 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., при цьому даний розгляд відбувався належного дослідження всіх обставин справи, ігнорування доказів, надісланих позивачем на електронну адресу суду в період фіксування порушення митних правил. Просить позов задоволити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Проте, на адресу суду було скеровано відзив на позовну заяву. Згідно якого, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд встановив, що постановою заступника начальника ОСОБА_3 митниці ДФС начальник управління протидії митним правопорушенням та МВ ОСОБА_4 від 27.03.2018 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 23.12.2017 р., близько 16:34 год. громадянин України ОСОБА_5 прямував у приватну поїздку з Польщі до України через п/п «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» ОСОБА_3 митниці ДФС смугою руху «червоний коридор» автомобілем марки «Mercedes-Benz 313», р.н.з. 0BL17, VIN:WDB903663IR929280, в якості водія, разом з пасажирами. У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор» спрацювала АСАУР, згідно інформації якої ОСОБА_2 12.11.2017 року ввіз на територію України транспортний засіб марки «BMW 316», р.н.з. 3457ВR, VIN: WBACA11040EL68325, в режимі тимчасового ввезення.

Станом на 23.12.2017 р. транспортний засіб марки «BMW 316», р.н.з. 3457ВR, VIN: WBACA11040EL68325 за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

На момент перетину кордону, відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було. У відповідності до ст.192 МК України, до найближчого органу доходів і зборів, щодо обставин аварії чи непереборної сили вказаний громадянин не звертався.

Частиною 1 статті 380 Митного кодексу України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов'язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Нормами ст.108 МК України визначено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом в кожному конкретному випадку, а також те, що попередньо встановлений строк може бути продовжений за письмовою заявою власника цих товарів.

Згідно ч.1 ст.380 МК України громадянам нерезидентам дозволено тимчасове ввезення на митну територію України транспортних засобів особистого користування на строк до одного календарного року.

Відповідно до ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Згідно норм п.57 ч.1 ст.4 МК України товари будь-які рухомі речі, у т.ч. ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення).

У відповідності до ст.ст. 90, 93, 102 МК України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 р. № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку. Статтею 95 митного Кодексу України визначено строки транзитних перевезень, а саме: для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу 5 діб). Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України.

Крім цього, відповідно до п. 2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обовязкових для особи, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія небезпечна подія техногенного характеру, у звязку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Також, обовязковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Інших обставин, які б не тягнули за собою настання відповідальності за порушення строків, визначених нормами ч.1 ст.95 МК України, цим кодексом не передбачено.

Таким чином ОСОБА_2 перевищив граничний термін тимчасового ввезення транспортного засобу, встановлений статтею 380 МК України, більше ніж на десять діб.

Згідно ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоровю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Пунктом 5 розділу VIIІ вищезазначеного Порядку визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Встановлено, що ОСОБА_2 до ОСОБА_3 митниці ДФС із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку тимчасового ввезення не звертався.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 митниці ДФС із повідомленням про настання ДТП лише 11.03.2018 року, тобто після закінчення строку ввезення автомобіля. Тому, покликання позивача на те, що ним був повідомлений митний орган про настання аварії з вищевказаним автомобілем, суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, які суд вважає належними та допустимими.

У звязку з вищенаведеним суд вважає, що наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.481 Митного кодексу України, було підставою для накладення відносно нього адміністративного стягнення. При цьому, суд вважає, що адміністративне стягнення накладено в межах встановленого строку накладення адміністративних стягнень, відповідно до визначеної компетенції відповідача, у відповідності та з дотриманням положень Митного кодексу України, а тому постанова в справі про порушення митних правил №6573/20900/17 від 27.03.2018 року складена правомірно.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України,за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави із бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 90, 240, 271, 286, 288 КАС України, ст.ст.92, 93, 381 МК України, ст.288 КУпАП суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (адреса: 47801, Тернопільська область, Підволочинський район, смт. Підволочиськ, вул. Івана Богуна, 13, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 митниці державної фіскальної служби України (79000, м.Львів, вул. Костюшка, 1, код ЄРДПОУ 39420875) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2019 року.

Суддя: Радченко В.Є.