Справа № 1140/2707/18
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2707/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року (головуючий суддя - Сагун А.В.) в адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Кіровоградській області

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову №КР1952/1124/АВ/ТД-ФС начальника Управління Держпраці у Кіровоградській області ОСОБА_2 від 12.09.2018 р. про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1

- стягнути з Управління Держпраці у Кіровоградській області на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати по справі (а.с. 2-4).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року по справі №1140/2707/18 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено (а.с. 87-90).

25 січня 2019 року представником ФОП ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції клопотання про винесення додаткового рішення про судові витрати (а.с. 93).

Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року:

- заяву представника Позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про судові витрати - задоволено.

- відмовлено у стягненні на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) судових витрат на оплату професійної правничої допомоги за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з питань праці у Кіровоградській області (вул. Дворцова, 24, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ-39808965) в розмірі 16000 грн. (шістнадцять тисяч грн.) (а.с. 108).

Позивач - ФОП ОСОБА_1, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 131-133).

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про стягнення судових витрат.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано протиправністю винесення Відповідачем спірної постанови про накладення штрафу на Позивача та, як наслідок, наявністю підстав для скасування рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року (а.с. 156-157).

Відзив обґрунтовано, зокрема тим, що при відмові в задоволенні позовних вимог, КАС України виключає можливість стягнення судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу на користь Позивача.

23 квітня 2019 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Відповідача про розгляд справи без участі його представника (а.с. 161).

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що стягнути судові витрати, до складу яких входять витрати на професійну правничу допомогу, можливо лише у передбачених випадках КАС України за умови задоволення позовних вимог позивача повністю або частково, а при відмові в задоволенні позовних вимог, КАС України виключає можливість стягнення судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

З аналізу вищезазначених норм КАС України випливає, що обов'язковою умовою для стягнення судових витрат, до складу яких входять і витрати на професійну правничу допомогу, є задоволення позовних вимог позивача повністю або частково.

При відмові в задоволенні позовних вимог, КАС України виключає можливість стягнення судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №1140/2707/18 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з питань праці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено (а.с. 87-90).

05 лютого 2019 року Позивачем подано апеляційну скаргу на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року у справі №1140/2707/18 (а.с. 111-113).

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк, з дня отримання ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 1675,35 грн. (а.с. 120-121).

Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2019 року заявником апеляційної скарги отримана 09 квітня 2019 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 137,138).

Станом на 24 квітня 2019 року недоліки апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року не усунуто та, відповідно, апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не відкрито.

Зазначені обставини свідчать про те, що на даний момент рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 у справі №1140/2707/18, в апеляційному порядку не скасовано та є чинним.

Підсумовуючи вищевикладене, з урахуванням того, що у даній справі є не скасоване рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування додаткового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час вирішення питання щодо судових витрат, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, додаткове рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову в стягненні судових витрат на користь Позивача прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому додаткове рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 05 лютого 2019 року підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі №1140/2707/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 02 травня 2019 р.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова