Справа № 743/595/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/595/19 Суддя (судді) першої інстанції: Сташків В.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Лічевецького І.О., Ісаєнко Ю.А.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1

на рішення Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2019 року

у справі №743/595/19 (розглянутої у відкритому судовому засіданні)

за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області

до відповідача громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1

про затримання іноземця з метою ідентифікації та з метою забезпечення примусового видворення, з поміщенням до ПТПІ,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2019 року Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області звернулось до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (особу встановлено зі слів), в якому просила затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою його ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на 6 місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 3 квітня 2019 року громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні та без документів, що посвідчують його особу, який не має законного джерела існування, родинних зв'язків в Україні, було піддано адміністративному затриманню та, за рішенням органу ДМС та за актом приймання-передавання іноземця, поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову та в подальшому для виконання рішення про примусове видворення.

Рішенням Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2019 року позов задоволено частково. Затримано громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою його ідентифікації, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до 3 жовтня 2019 року включно. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням громадян Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в даному випадку була порушена процедура звернення до суду з позовом про видворення, оскільки йому не надавалося реальної можливості виконати рішення про примусове повернення, прийняття якого є обов'язковим перед винесенням судом рішення про примусове видворення.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу позивачем не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 заявлено клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 315, ст.316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про частково задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03 квітня 2019 року в м. Києві по вул. Петропавлівській, 11 було виявлено громадянина Республіки Народної Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не мав документів, що посвідчують його особу, який перебуває на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні, який не має законного джерела існування, родинних зв'язків в Україні;

Згідно з протоколом № 000415 про адміністративне затримання від 3 квітня 2019 р., складеного уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Республіки Народної Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП, для з'ясування причин та обставин правопорушення та умов, що їм сприяли;

В подальшому, рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 3 квітня 2019 року громадянина Республіки Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову та в подальшому для виконання рішення про примусове видворення.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення, дійшов висновку, що оскільки особа громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не ідентифікована, з того, що останній, як особа, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців не має документа, що дає право на виїзд з України, з того, що існує ризик його втечі, суд вважає за необхідне застосувати до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);

- зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Таким чином, окремою вимогою для звернення з позовом про застосування судом до іноземця або особи без громадянства є застосування судом до іноземця або особи без громадянства такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації.

Колегія суддів виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України доходить висновку, що застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із заходів, передбачених ч. 1

При цьому, виходячи з конструкції даної норми (наявність в ній двох сполучників через дріб "та/або"), на думку колегії суддів, до іноземця можливо застосування, як затримання:

-ТІЛЬКИ, з метою ідентифікації;

-ТІЛЬКИ, з метою забезпечення видворення за межі території України;

-ОДНОЧАСНО, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Таким чином, виходячи з того, що особа громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 не ідентифікована та є тією особою, яка вчинила порушення законодавства України про правовий статус іноземців не має документа, що дає право на виїзд з України, з того, що існує ризик його втечі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за необхідне застосувати до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не зверталось з позовною заявою про затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з позовною заявою зобов'язання останнього внести заставу та з позовною заявою про взяття останнього на поруки підприємства, установи чи організації, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього такі заходи.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що уповноваженими особами рішення про примусове повернення за межі території України не виносилось та питання про примусове видворення не ставиться.

Виходячи з аналізу вказаних норм, з урахування встановлених обставин справи колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації, з поміщенням до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України до 3 жовтня 2019 року включно, без звернення його до негайного виконання, так як ст. 371 КАС України цього не передбачено.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на недотримання позивачем вимог статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також на те, що в даному випадку була порушена процедура звернення до суду з позовом про видворення, оскільки йому не надавалося реальної можливості виконати рішення про примусове повернення, прийняття якого є обов'язковим перед винесенням судом рішення про примусове видворення, оскільки у даному випадку питання про примусове видворення не ставиться.

При цьому колегія суддів зазначає, що доводи апелянта про недотримання позивачем вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є передчасним, а тому не приймається судом до уваги.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 272, 289, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки встановлені ст.287, 329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: І.О. Лічевецький

Ю.А. Ісаєнко