Справа № 320/451/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року № 320/451/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., за участю секретаря судового засідання Масловської К.І.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Лукянчука М.Р.,

свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

І. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.11.2018 № та від 02.11.2018 №.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач зазначає, що контролюючий орган дійшов необґрунтованих висновків про порушення нею законодавства, що регулює обіг алкогольних напоїв та порядок їх реалізації.

Позивач стверджує, що не здійснює господарську діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1, при проведенні перевірки у якому посадовими особами відповідача встановлено порушення, відображені у акті від 11.10.2018 №1889/1000/14/НОМЕР_1 та від 12.10.2018 № 486/10-36-40/НОМЕР_1

З урахуванням викладеного позивач вважає, що контролюючий орган не мав правових підстав для застосування штрафних санкцій спірними податковими повідомленням-рішеннями.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки фактична перевірки проведена з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а штрафні санкції згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень застосовані до ФОП ОСОБА_1 правомірно, так як за результатами фактичної перевірки встановлено порушення вимог пунктів 1,2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 відкрите спрощене позовне провадження у справі №320/451/19 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.

Судове засідання, призначене на 26.03.2019, відкладено у зв'язку з неявкою позивача.

Протокольною ухвалою від 02.04.2019 суд задовольнив клопотання відповідача про виклик свідків

У судовому засіданні 22.04.2019 судом за клопотання відповідача допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

У судовому засіданні 22.04.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення виготовлений 02.05.2019.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

ОСОБА_1 01.07.2008 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 від 01.07.2008 (а.с. 10).

01 листопада 2017 року Головним управління ДФС у Київській області позивачеві видано ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) серії НОМЕР_3, терміном дії з 13.11.2017 по 12.11.2018 (а.с. 12-13).

28 вересня 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято наказ за №2041, яким вирішено організувати проведення фактичних перевірок суб'єктів господарювання, перелік яких визначений у додатку №1.

Як вбачається з додатку №1 до вказаного наказу, у жовтні 2018 року контролюючим органом заплановано провести фактичну перевірку об'єкта за адресою: АДРЕСА_1 тривалістю 10 діб з підстав, визначених у підпункті 80.2.5 пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (а.с.57).

10 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області заступнику начальника відділу ОСОБА_5 та ГДРІ ОСОБА_4, були видані направлення за №987 та №988 на фактичну перевірку об'єкта за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 58-59, 60-61).

О 12:00 год. 11 жовтня 2018 року посадові особи Головного управління ДФС у Київській області почали фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 господарську діяльність в якому провадить ФОП ОСОБА_1.

Результати перевірки оформлені актом про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 12.10.2018 №486/10-36-40/НОМЕР_1, у якому міститься висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Як вбачається з описової частини акта перевірки, виявлене порушення статті 15 вказаного закону посадові особи контролюючий органу пов'язують з встановленням факту реалізації ФОП ОСОБА_1 пляшки пива «Чернігівське» світле, об'ємом 0,5 л, міцністю 4,8 % об., виробництва ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» по ціні 14,00 грн. без наявності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

Після завершення перевірки заступник начальника відділу ОСОБА_5 та ГДРІ ОСОБА_4 склали акти про відмову від підписання направлення на перевірку, від підписання та отримання акта перевірки (а.с. 66,67,68).

Розглянувши матеріали перевірки, оформлені актом від 12.10.2018 №486/10-36-40/НОМЕР_1, Головним управлінням ДФС у Київській області було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення від 01.11.2018 №, яким на позивача на підставі абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР накладено штраф у розмірі 17000,00 грн. (а.с. 22).

28 вересня 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято наказ за №2036, яким вирішено організувати проведення фактичних перевірок суб'єктів господарювання, перелік яких визначений у додатку №1.

Як вбачається з додатку №1 до вказаного наказу, у жовтні 2018 року контролюючим органом заплановано провести фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 тривалістю 10 діб з підстав, визначених у підпункті 80.2.5 пункті 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (а.с.75).

11 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Київській області ГДРІ ОСОБА_7 та ГДРІ ОСОБА_8, були видані направлення № 4083 та №4084 на фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 76).

О 12:00 год. 11 жовтня 2018 року посадові особи Головного управління ДФС у Київській області почали фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 господарську діяльність в якому провадить ФОП ОСОБА_1.

Результати перевірки оформлені актом про результати фактичної перевірки від 11.10.2018 №1889/1000/14/НОМЕР_1, у якому міститься висновок про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Як вбачається з описової частини акта перевірки, виявлене порушення пунктів 1, 2 статті 3 вказаного закону посадові особи контролюючий органу пов'язують з встановленням факту реалізації ФОП ОСОБА_1 пляшки пива «Чернігівське» світле, об'ємом 0,5 л, міцністю 4,8 % об., виробництва ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» по ціні 14,00 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій та видачі розрахункового документа встановленої форми.

Після завершення перевірки ГДРІ ОСОБА_7 та ГДРІ ОСОБА_8 склали акти про відмову від підписання матеріалів перевірки, розписки про ознайомлення з направленням на проведення перевірки (а.с. 79, 80).

Розглянувши матеріали перевірки, оформлені актом від 11.10.2018 №1889/1000/14/НОМЕР_1, Головним управлінням ДФС у Київській області було прийняте спірне податкове повідомлення-рішення від 02.11.2018 №, яким на позивача на підставі пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР накладено штраф у розмірі 1,00 грн. (а.с. 17).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач оскаржив їх до вищестоящого податкового органу в адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги, ДФС України листом від 15.01.2019 №15017/п/99-99-11-03-01-25 повідомила про залишення податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Київській області від 01.11.2018 № та від 02.11.2018 № без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 24-26).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Київській області від 01.11.2018 № та від 02.11.2018 №, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Положеннями п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій. ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Особливості проведення фактичної перевірки визначено ст.80 ПК України.

Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Зі змісту п.80.2 ст.80 ПК України слідує, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Приписами п.80.4 ст.80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу(п.80.5 ст.80 ПК України).

Згідно п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

VI. Оцінка суду

Системний аналіз наведених норм ПК України дає підстави для висновку, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених ПК України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення. При цьому, одним із обов'язкових реквізитів направлення та наказу є зазначення суб'єкта господарювання, щодо якого призначається перевірка.

З наданих представником відповідача переліку платників податків, які підлягають відпрацюванню, шляхом проведення фактичних перевірок, який є невід'ємною частиною наказу від 28.09.2018 № 2041 та № 2036 «Про проведення фактичних перевірок», направлень на фактичну перевірку від 10.10.2018 №№ 987, 988 та від 11.10.2018 №№ 4083, 4084 слідує, що відповідачем не визначено суб'єкта господарювання, у якого буде проводитися фактична перевірка, а вказано «магазин, адреса: АДРЕСА_1».

Тобто, в даному випадку ГУ ДФС у Київській області призначено фактичну перевірку стосовно об'єкта, а не суб'єкта господарювання, а тому направлення на проведення перевірки та наказ про проведення перевірки оформлені з порушенням п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.109.1 ст.109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.110.1 ст.110 ПК України, платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, підставою для притягнення до відповідальності є вчинення платником податків податкового правопорушення.

Судом встановлено, що підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки актів перевірки від 11.10.2018 №1889/1000/14/НОМЕР_1 та від 12.10.2018 № 486/10-36-40/НОМЕР_1. Порушення вимог пункту 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (тобто відсутність РРО та невидача чека), 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (тобто відсутність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями), які зафіксовано у актах перевірки, встановлено під час перевірки, яка проводилася у магазині за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, позивач зазначає, що вона не здійснює господарську діяльності за вказаною адресою.

Зі змісту вказаних вище актів перевірки вбачається, що дана перевірка була здійснена у присутності продавця ОСОБА_3.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що є фізичною особою-підприємцем та здійснює господарську діяльність в магазині, який розташований за адресою АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується витягом з реєстру платників єдиного податку від 19.09.2018 №182, відповідно до якого місце провадження господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 зазначено АДРЕСА_1 (а.с.28).

Свідок стверджувала, що посадовим особам органу ДФС не повідомляла, що магазин належить ОСОБА_1. Також вказала, що в куточку споживача містилися документи лише ОСОБА_3, а не ОСОБА_1

Також, у судовому засіданні було допитано у якості свідка ревізор - інспектора ОСОБА_5, який безпосередньо проводив зазначену перевірку та ревізор - інспектора ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що спершу було здійснено контрольну закупку, продавець виписав папірець, бо не мав касового апарату. Куточка споживача не було. ОСОБА_3 особисто представилась, сказавши своє ім'я та по-батькові та зазначивши, що є продавцем.

Ревізор - інспектор ОСОБА_5 пояснив, що під час проведення перевірки була присутня лише продавець ОСОБА_3, її особу встановили з її ж слів, при цьому ОСОБА_1 не було. Підтвердив, що продавець ОСОБА_3 про ОСОБА_1 нічого не зазначала.

Із показів даних свідків встановлено, що факт здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 у даному магазині було встановлено з накладної оперативним шляхом, зокрема прізвище «ОСОБА_1», яким чином і звідки були взяті ініціали позивача не пам'ятають.

Свідок ОСОБА_5 зауважив, що крім даних накладної, будь-яких документів, що свідчили б про здійснення ФОП ОСОБА_1 господарської діяльності в зазначеному магазині у посадових осіб органу ДФС не було.

Позивач у судовому засідання зазначила, що здійснює свою підприємницьку діяльність, зокрема, роздрібну торгівлю алкогольними напоями, за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується ліцензією НОМЕР_3 від 01.11.2017 (а.с. 12).

Згідно з свідоцтвом платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 місцем провадження господарської діяльності також вказано адресу АДРЕСА_2 (а.с. 96)

Позивач пояснила, що вона не здійснювала господарську діяльність у вказаному магазині, і також не наймала продавця ОСОБА_3, яка була присутня під час проведення спірної перевірки. Жодного відношення до ОСОБА_3 та до місця проведення перевірки, а саме АДРЕСА_1 не має. Чому в накладній з'явилось її прізвище позивачу невідомо.

Таким чином, показаннями свідків підтверджується, що під час проведення фактичної перевірки магазину за адресою АДРЕСА_1, відповідачем фактично не було встановлено причетність чи здійснення господарської діяльності в ньому саме ФОП ОСОБА_1.

VIII. Висновок суду

Зміст наявних у матеріалах справи доказів, оцінених судом, свідчить, що визначаючи позивачеві штрафні санкції на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з підстав порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контролюючий орган не з'ясував факт здійснення господарської діяльності позивача за місцем проведення перевірки, у зв'язку з чим дійшов передчасних та необґрунтованих висновків, що у спірних правовідносинах мало місце порушення саме ФОП ОСОБА_1 .

Беручи до уваги, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження здійснення у магазині, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, суд погоджується з доводами позивача про порушення порядку проведення фактичної перевірки.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення від 01.11.2018 № та від 02.11.2018 № є протиправними та підлягають скасуванню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №45 від 12.02.2019, оригінал якої наявний в матеріалах справи (а.с.38).

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області 02.11.2018 №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_3) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39393260, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено - 03.05.2019.

Суддя Леонтович А.М.