Справа № 823/884/17
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року справа № 823/884/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

представників позивача -Нора А.Г., Федини О.В.,

представника відповідача - Кравченко М.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" (19700, Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 22) подало позов, в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби(04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г) від 08.02.2017 № про збільшення ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 34543983,00 грн, в тому числі 23029322,00 грн - основний платіж, 11514661,00 грн - штрафні санкції.

09.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили суд його задовольнити. В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області не відповідає положенням податкового законодавства. Факт отримання та оприбуткування позивачем товарно-матеріальних цінностей від контрагентів у відповідних податкових періодах, підтверджується складеними та оформленими належним чином первинними бухгалтерськими та податковими документами з відповідними датами, номенклатурою, кількісними і вартісними обсягами товарно-матеріальних цінностей. Первинні документи складені керівниками контрагентів-постачальників позивача, містять у відповідних графах документів їх особисті підписи та печатки підприємств, а також з боку позивача у відповідних графах підписані його керівником і відповідальними за прийняття товарно-матеріальних цінностей особами та скріплені печаткою останнього, що підтверджується їх змістом і відповідними довіреностями та дає можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції і правильність її оформлення. Первинні документи, що складені на паперових носіях і містять обов'язкові реквізити, у силу приписів статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та фіксують факти їх здійснення. Позивачем зазначено, що Головним слідчим управлінням ФР ДФС України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000063 щодо фактів за наслідками господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Сонкей», ТОВ «Весана», ТОВ «Хостера», ТОВ «Нотот плюс», ТОВ «Врожай 2015», ТОВ «Гранді плюс», ТОВ «ІК «Дельта», ТОВ «Промомаркетгруп» відносно тих же обставин, у тих самих податкових періодах та на підставі тих же первинних документів, що досліджувалися відповідачем під час перевірки, оформленої актом від 14.12.2016. У межах зазначеного кримінального провадження слідчим було призначено, а Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (Черкаське відділення) проведено судово-економічну експертизу, результати якої оформлено висновком від 28.11.2017 № 1338, 1454/17-23. У висновку зазначено: «не підтверджується документально розмір заниження податку на додану вартість ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» за рахунок здійснення операцій із ТОВ «Сонкей», ТОВ «Весана», ТОВ «Хостера», ТОВ «Нотот плюс», ТОВ «Врожай 2015», ТОВ «Гранді плюс», ТОВ «ІК «Дельта», ТОВ «Промомаркетгруп» за вересень 2015 року, що встановлений актом від 14.12.2016 № 114/28-10-47-12/31082518». Також зазначено, що кримінальне провадження № 0000172 за фактом ухилення від сплати податків службовими особами позивача у особливо великих розмірах закрито у цій частині на підставі постанови старшого слідчого від 28.11.2017 у зв'язку з відсутністю у діях службових осіб позивача складу злочину.

В письмових запереченнях на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що до контролюючого органу, позивачем в порушення вимог Податкового кодексу не надано в повній мірі документів, які стосуються предмету перевірки, а тому вказані порушення зафіксовані актом перевірки підтверджені та мають бути враховані судом. Так, перевіркою встановлено, що дані зареєстрованих податкових накладних свідчить про документальне оформлення операції з реалізації інших товарів на адресу покупців, тобто фактично відбувся «розрив» ланцюга постачання, що свідчить лише про документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів та формування податкового кредиту за рахунок «підміни» товару. Надані до перевірки ТОВ «ЗЛГЗ «Златогор» договори, видаткові накладні, податкові накладні не є достатніми доказами фактичного виконання постачання ТМЦ. У сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів свідчить про безтоварність операцій, що належали перевірці, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку позивача. Контрагенти-постачальники позивача, такі як ТОВ «Хостера», ТОВ «Нотат-Плюс», ТОВ «Сонкей», ТОВ «Весана» (згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/22154/16-к); ТОВ «Врожай 2015», ТОВ «ІК «Дельта» (згідно ухвали Солом'янського районного суду міста Києва по справі № 760/6919/16-к); ТОВ «Промомаркетгруп» (згідно ухвали Деснянського районного суду міста Києва по справі №754/11598/16-к) - визнано підприємствами з ознаками фіктивності. Вказані СГД створені з метою прикриття незаконної діяльності та незаконного формування, податкового кредиту. Також зазначено, що ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 № 760/6919/16-к, що скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 19.12.2018 № 760/6919/16-к, на час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного ППР була чинна. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у письмових запереченнях та просила у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» зареєстровано як суб'єкт господарювання - юридичну особу 23.01.2001, та перебуває на обліку Офісу великих платників податків державної фіскальної служби.

У період з 03.11.2016 по 07.12.2016 Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» з питань правильності відображення в податковому обліку з податку на додану вартість фінансово-господарських операцій з ТОВ «Сонкей» за квітень 2016 року, TOB «Весана» за березень 2016 року, ТОВ «Хостера» за жовтень-грудень 2015 року, TOB «Нотат Плюс» за жовтень 2015 року та січень-лютий 2016 року, ТОВ «Врожай 2015» за червень-липень 2016 року, ТОВ «Гранді Плюс» за травень 2016 року, ТОВ «ІК Дельта» за червень 2015 року, ТОВ «Проммаркетгруп» за вересень 2015 року, за результатами якої складено акт № 114/28-10-47-12/31082518 від 14.12.2016, в якому встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. п.198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижений податок на додану вартість на загальну суму 23029322 грн, у тому числі за червень 2015 - 100555 грн, за вересень 2015 - 1002319 грн, за жовтень 2015 - 2769148 грн, за листопад 2015 - 1104957 грн, за грудень 2015 - 2748052 грн, за січень 2016 - 2979185 грн, за лютий 2016 - 2282911 грн, за березень 2016 - 1166723 грн, за квітень 2016 - 2631158 грн, за травень 2016 - 583333 грн, за червень 2016 - 3580603 грн, за липень 2016 - 2080378 грн.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки № 114/28-10-47-12/31082518 від 14.12.2016 позивач у відповідності до п. 86.7 статті 87 Податкового кодексу України подав до контролюючого органу заперечення № 86 від 20.01.2017.

03.02.2017 Офіс великих платників податків ДФС України надав відповідь №6900/10/28-10-47-14, де зокрема вказав, що дані зареєстрованих накладних свідчать про документальне оформлення операції з реалізації інших товарів на адресу покупців, тобто фактично відбувся розрив ланцюга постачання, що свідчить лише про документальне оформлення операцій придбання та поставки товарів та формування господарського кредиту за рахунок підміни товару.

На підставі акту перевірки № 114/28-10-47-12/31082518 від 14.12.2016 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно якого позивачу за порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3. п.198.6 ст.198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 34543983,00 грн, у тому числі за основним платежем у розмірі 23029322,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 11514661,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем у відповідності до статті 56 Податкового кодексу України до Державної фіскальної служби України подано скаргу від 21.03.2017 № 439.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.05.2017 № 10505/6/99-99-11-01-02-25 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 08.02.2017 № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами та вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 пункт 14.1 статті 14 ПК України).

Пункт 44.1 статті 44 ПК України передбачає, зокрема, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а відповідно до пункту 44.2 вказаної статті для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції станом на час здійснення спірних господарських операцій) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Абзац перший пункту 198.2 цієї статті передбачає, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу, а згідно абзацу третього цього пункту податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 200.4 вказаної статті визначає, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно пункту 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого та другого абзаців пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІ (надалі - Закон України № 996-ХІ).

Статтею 1 Закону України № 996-ХІ передбачено, що первинний документ - це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Законодавством не визначений вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, відтак таким, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України № 996-ХІ встановлені вимоги до первинного документу та визначена сфера застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції. а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно матеріалів справи, між ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» (далі - покупець) та його контрагентами-постачальниками укладені договори поставки: з ТОВ "Сонкей" № 37 від 25.04.2016, з ТОВ "Весана" № 25 від 23.03.2016, з ТОВ "Хостера" № 77 від 09.10.2015, з ТОВ " Нотат Плюс" № 78 від 12.10.2015, з ТОВ "Врожай 2015" № 82 від 22.06.2016, з ТОВ "Гранді Плюс" № 77 від 11.05.2016, з ТОВ ""ІК "Дельта" № 50 від 29.05.2015, з ТОВ "Промомаркетгруп" № 72 від 01.09.2015 (далі - постачальники), згідно з яким постачальники зобов'язуються передати у власність ТОВ "ЗЛГЗ "Златогор", а ТОВ "ЗЛГЗ "Златогор" прийняти і своєчасно оплатити товар в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 3.1 договорів поставки асортимент та кількість кожної партії товару визначається в замовленні (заявці) на поставку товару від позивача, яке узгоджується з контрагентами-постачальниками.

Пункт 4 вказаних договорів поставки визначає, що суму договору складає сума всіх видаткових накладних, на підставі яких здійснювалося постачання товару на виконання вказаних договорів.

Поставка товару покупцю відповідно до пункту 5.1 здійснюється партіями на умовах EXW постачальника), відповідно до правил інтерпретації міжнародних торгових термінів "Інкотерм" в редакції 2000 року.

Оплата товару здійснюється покупцем в безготівковій формі (пункту 6.2 договір поставки).

Зазначені договори поставки підписані належними представниками сторін та скріплені печатками.

Господарські операції з ТОВ "Сонкей" () в квітні 2016 року підтверджуються: договором поставки № 37 від 25.04.2016 року з додатковою угодою; видатковими накладними: від 28.04.2016 року № РН-0000433, № РН-0000434, № РН-0000435, від 29.04.2016 року № РН-0000436, № РН-0000437, № РН-0000438, від 30.04.2016 року № РН-0000439, № РН-0000440, № РН-0000441.

За податковими накладним, виписаними вказаним товариством від 28.04.2016 року № 433, № 434, № 435, від 29.04.2016 року № 436, № 437, № 438, від 30.04.2016 року № 439, № 440, № 441 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Господарські операції з ТОВ "Весана" () в березні 2016 року підтверджуються: договором поставки № 25 від 23.03.2016 року з додатковою угодою; договором про відступлення права вимоги № 25-2 від 01.04.2016 року; видатковими накладними від 25.03.2016 року № РН-0000074, від 31.03.2016 року № РН-0000076, № РН-0000077, № РН-0000078.

За податковими накладним, виписаними вказаним товариством від 25.03.2016 року № 74, від 31.03.2016 року № 76, № 77, № 78 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Господарські операції з TOB "Хостера" () в жовтні-грудні 2015 року підтверджуються: договором поставки № 77 від 09.10.2015 року з додатковою угодою, видатковими накладними від 26.10.2015 року № РН-000051, № РН-000052, № РН-000053, № РН- 000054, № РН-000055, від 27.10.2015 року № РН-000056, № РН-000057, № РН-000058, № РН-000059, від 28.10.2015 року № РН-000060, № РН-000061, № РН-000062, № РН-000063, від 29.10.2015 року № РН-000064, № РН-000065, № РН-000066, № РН-000091; від 17.11.2015 року № РН-000093, № РН- 000094, від 18.11.2015 року № РН-000095, № РН-000096, № РН-000097, від 19.11.2015 року № РН-000101, № РН-000102, від 20.11.2015 року № РН-000103, № РН-000104, № РН-000105, від 21.11.2015 року № РН-000106, № РН-000107; від 21.12.2015 року № РН-000221, від 23.12.2015 року № РН-000271, від 24.12.2015 року № РН-000276, від 25.12.2015 року № РН-000277, від 28.12.2015 року № РН- 000278, № РН-000283, № РН-000284, від 29.12.2015 року № РН-000285, № РН-000286, від 30.12.2015 року № РН-000287, від 31.12.2015 року № РН-000288, № РН-000289, № РН-000290, № РН-000291, № РН-000292, № РН-000293, № РН-000294, № РН-000295, № РН-000296, № РН-000297, № РН-000298, № РН-000299, № РН-000300.

За податковими накладними, виписаними вказаним товариством, від 26.10.2015 року № 51, № 52, № 53, № 54, № 55, від 27.10.2015 року № 56, № 57, № 58, № 59, від 28.10.2015 року № 60, № 61, № 62, № 63, від 29.10.2015 року № 64, № 65, № 66, № 91; від 17.11.2015 року № 93, № 94, від 18.11.2015 року № 95, № 96, № 97, від 19.11.2015 року № 101, № 102, від 20.11.2015 року № 103, № 104, № 105, від 21.11.2015 року № 106, № 107; від 21.12.2015 року № 63, від 23.12.2015 року № 139, від 24.12.2015 року № 146, від 25.12.2015 року № 147, від 28.12.2015 року № 148, № 154, № 155, від 29.12.2015 року № 156, № 157, від 30.12.2015 року № 158, від 31.12.2015 року № 159, № 160, № 161, № 162, № 163, № 164, № 165, № 166, № 167, № 168, № 169, № 170, № 171 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Господарські операції з TOB "Нотат Плюс" () в жовтні 2015 року, січні-лютому 2016 року підтверджуються: договором поставки № 78 від 12.10.2015 року з додатковою угодою, видатковими накладними від 30.10.2015 року № РН-000001, від 31.10.2015 року № РН-000002, № РН-000003, № РН-000004; від 31.01.2016 року № РН-0000202, № РН-0000203, № РН-0000204, № РН- 0000205, № РН-0000206, № РН-0000207, № РН-0000211, № РН-0000212, № РН-0000213, № РН-0000214, № РН-0000215, № РН-0000216, № РН-0000217, № РН-0000218, № РН-0000219, № РН-0000220, № РН-0000221, № РН-0000222, № РН-0000223; від 22.02.2016 року № РН-0000240, № РН-0000241, № РН- 0000242, від 23.02.2016 року № РН-0000243, № РН-0000244, № РН-0000245, № РН-0000246, від 24.02.2016 року № РН-0000258, № РН-0000259, № РН-0000260, від 25.02.2016 року № РН-0000261, № РН-0000262, № РН-0000263, № РН-0000264, від 29.02.2016 року № РН-0000280.

За податковими накладними, виписаними вказаним товариством, від 30.10.2015 року № 11, від 31.10.2015 року № 12, № 13, № 14; від 31.01.2016 року № 48, № 49, № 50, № 51, № 52, № 53, № 55, № 56, № 57, № 58, № 59, № 60, № 61, № 62, № 63, №64, № 65, № 66, № 67; від 22.02.2016 року № 29, № 30, № 31, від 23.02.2016 року № 32, № 33, № 34, № 35, від 24.02.2016 року № 48, № 49, № 50, від 25.02.2016 року №51, № 52, № 53, № 54, від 29.02.2016року № 62 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Господарські операції з ТОВ "Врожай 2015" () в червні-липні 2016 року підтверджуються: договором поставки № 82 від 22.06.2016 року з додатковою угодою; видатковими накладними від 27.06.2016 року № ВЖ-000000010, № ВЖ-000000011, № ВЖ-000000013, № ВЖ-000000014, від 28.06.2016 року № ВЖ-000000015, від 29.06.2016 року № ВЖ-000000016, № ВЖ- 000000017, № ВЖ-000000018, № ВЖ-000000019, № ВЖ-000000020, № ВЖ-000000021, від 30.06.2016 року № ВЖ-000000022, № ВЖ-000000023, № ВЖ-000000024, № ВЖ-000000025, № ВЖ-000000026, № ВЖ-000000027, № ВЖ-000000028; від 25.07.2016 року № ВЖ-000000076, № ВЖ-000000077, від 26.07.2016 року № ВЖ-000000078, № ВЖ-000000079, від 27.07.2016 року № ВЖ-000000082, від 28.07.2016 року № ВЖ-000000083, від 29.07.2016 року № ВЖ-000000084, № ВЖ-000000086, від 30.07.2016 року № ВЖ-000000085, № ВЖ-000000087, № ВЖ-000000088.

За податковими накладними, виписаними вказаним товариством, від 27.06.2016 року № 10, № 11, № 13, № 14, від 28.06.2016 року № 12, від 29.06.2016 року № 1, № 2, № 3, № 4, № 17, № 18, від 30.06.2016 року № 5, № 6, № 7, № 8, № 16, № 19, № 20; від 25.07.2016 року № 42, № 43, від 26.07.2016 року № 44, № 45, від 27.07.2016 року № 48, від 28.07.2016 року № 49, від 29.07.2016 року № 50, № 52, від 30.07.2016 року № 51, № 53, № 54 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Господарські операції з ТОВ "Гранді Плюс" () в травні 2016 року підтверджуються: договором поставки № 77 від 11.05.2016 року з додатковою угодою; видатковими накладними від 31.05.2016 року № РН-0000042, № РН-0000043, № РН-0000044.

За податковими накладними, виписаними вказаним товариством, від 31.05.2016 року № 42, № 43, № 44 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Господарські операції з ТОВ "ІК "Дельта" () в червні 2015 року підтверджуються: договором поставки № 50 від 29.05.2015 року з додатковою угодою; видатковою накладною від 01.06.2015 року № ДІ-000000107.

За податковою накладною від 01.06.2015 року № 56 позивач включив до складу податкового кредиту відповідну суму податку на додану вартість.

Господарські операції з ТОВ "Промомаркетгруп" () в вересні 2015 року підтверджуються: договором поставки № 72 від 01.09.2015 року з додатковою угодою; видатковими накладними від 01.09.2015 року № ПЕ-000000081, № ПЕ-000000082, від 02.09.2015 року № ПЕ-000000083, № ПЕ-000000084, № ПЕ-000000085, від 03.09.2015 року № ПЕ-000000086, № ПЕ-000000087, від 04.09.2015 року № ПЕ-000000088, № ПЕ-000000089, № ПЕ-000000090, № ПЕ- 000000091, від 07.09.2015 року № ПЕ-000000092, № ПЕ-000000093, № ПЕ-000000094, від 08.09.2015 року № ПЕ-000000095, № ПЕ-000000096, від 09.09.2015 року № ПЕ-000000097, № ПЕ-000000098, від 10.09.2015 року № ПЕ-000000099, № ПЕ-000000100, від 11.09.2015 року № ПЕ-000000101.

За податковими накладними, виписаними вказаним товариством, від 01.09.2015 року № 8, № 9, від 02.09.2015 року № 10, № 11, № 12, від 03.09.2015 року № 13, № 14, від 04.09.2015 року № 15, № 16, № 17, № 18, від 07.09.2015 року № 19, № 20, № 21, від 08.09.2015 року № 22, № 23, від 09.09.2015 року № 24, № 25, від 10.09.2015 року № 26, № 27, від 11.09.2015 року № 28 позивач включив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість.

Вказані податкові накладні зареєстровані в єдиному державному реєстрі податкових накладних, а відповідні суми податку на додану вартість відображені у податкових зобов'язаннях вказаних товариств - контрагентів позивача. Найменування товару, його кількість та суми зазначені у видаткових та податкових накладних повністю співпадають.

Дані первинні документи складені керівниками вищезазначених підприємств, містять у відповідних графах документів їх особисті підписи та печатки підприємств, а також з боку позивача у відповідних графах підписані його керівником і відповідальними за прийняття товарно-матеріальних цінностей особами та скріплені печаткою останнього, що підтверджується їх змістом і відповідними довіреностями та дає можливість ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції і правильність її оформлення.

Перевезення придбаних товарів здійснювалося за рахунок позивача, що підтверджується товарно-транспортними накладними форми № 1-НТ з відповідними датами, номенклатурою і обсягами товарно-матеріальних цінностей, що дає можливість повно і об'єктивно встановити обставини руху товарно-матеріальних цінностей по ланцюгу від їх постачальників до адреси виробничих приміщень позивача.

Щодо висновків відповідача про нереальність спірних господарських операцій, з огляду на відсутність подорожніх листів то вони спростовуються наявністю у позивача вищезазначених товарно-транспортних накладних з відповідними номенклатурою товарів і датами, а також не ґрунтуються на вимогах чинного податкового законодавства, оскільки, вказані правила перевезень не встановлюють правил податкового обліку, в тому числі порядку формування податкового кредиту, і не є законодавчим документом з питань оподаткування, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників), а документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не/є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Позивачем надано належні докази на підтвердження фактичної можливості здійснення господарської діяльності з поставки товарів, адже виконання поставок товарів здійснювалося на власних та орендованих транспортних засобах, що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію ТЗ, договорами оринди та наказами про прийняття на роботу водіїв.

Крім того, за товарно-матеріальні цінності отримані від контрагентів-постачальників товариство з обмеженою відповідальністю "Золотоніський лікеро-горілчаний завод "Златогор" розраховувався, що підтверджується платіжними дорученнями, які знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що операції з придбання товарно-матеріальних цінностей та в подальшому їх зберігання і реалізація позивачем фактично здійсненні і підтверджені належним чином складеними первинними документами, дослідженими судом, які відповідають за змістом вимогам чинного законодавства України та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового кредиту платника податків.

Окрім того, відповідно до пункту 61.1 статті 61, статті 62 ПК України система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, визнається податковим контролем, який здійснюється шляхом ведення обліку платників податків, інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів, перевірок та звірок відповідно до вимог вказаного Кодексу.

Пунктом 63.1 статті 63 ПК України визначено, що облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В свою чергу, за змістом приписів пункту 63.3 статті 63, пункту 64.7 статті 64 ПК України з метою проведення податкового контролю юридичні особи підлягають реєстрації або взяттю на облік як платники податків у контролюючих органах за своїм місцезнаходженням, а у разі прийняття Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, рішення про переведення великого платника податків на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, платник податків підлягає взяттю на облік в такому органі.

Системний аналіз норм чинного податкового законодавства свідчить, що з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, здійснення заходів податкового контролю, в тому числі шляхом проведення перевірок, прийняття і надіслання (вручення) платнику податків податкових повідомлень-рішень, провадиться тим контролюючим органом, в якому платник податків взятий на податковий облік.

На підставі рішення Державної фіскальної служби України від 08.12.2015 року №26220/6/99-99-20-04-02-15-ВПП про зміну основного місця обліку та переведення на облік до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків, починаючи з 01.01.2016 року позивач був знятий з податкового обліку в Золотоніській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області і поставлений на облік як платник податків в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі МГУ ДФС (), що підтверджується повідомленням про зміну місця обліку платника податків від 04.01.2016 року № 98/10/28-04-11-024/3.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які в силу приписів статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" є достовірними, Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі МГУ ДФС () є органом державної влади, створеним на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 311 "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України", дата та номер запису в Єдиному реєстрі: 1 038089 від 04.06.2015 року, а отже, є юридичною особою публічного права в розумінні приписів статті 81 Цивільного кодексу України та є контролюючим органом по відношенню до позивача в розумінні приписів пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України.

Як свідчать матеріали справи, наказ № 266 від 31.10.2016 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ЗЛГЗ "Златогор" та направлення на її проведення від 31.10.2016 року № 154, № 155, № 156 прийняті Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Відповідно до підпункту 1.6.1 пункту 1.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС України від 31.07.2014 року № 22, за результатами документальної планової або позапланової та фактичної перевірки складається акт (довідка), який підписується, реєструється та вручається (надсилається) платнику податків (посадовим особам (уповноваженим представникам) платника податків) з дотриманням вимог щодо порядку оформлення і реалізації матеріалів перевірок, встановлених статтею 86 Податкового кодексу України. При цьому акт (довідка) документальної планової або позапланової чи фактичної перевірки складається на бланку органу державної фіскальної служби, який видав наказ про проведення перевірки та виписав направлення на таку перевірку.

В порушення вищезазначених правових норм акт перевірки від 14.12.2016 року №114/28-10-47-12/31082518 складений на бланку Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, який є окремою юридичною особою публічного права, оскільки має інший ідентифікаційний код юридичної особи 39440996, інші дату та номер запису в Єдиному реєстрі: 1 027393 від 14.10.2014 року.

Вищезазначений акт перевірки не містить жодних відомостей про правонаступництво вищезазначеного контролюючого органу по відношенню до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Одночасно, відповідно до приписів пункту 58.1 статті 58, пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України прийняття і надіслання (вручення) платнику податків податкових повідомлень-рішень провадиться тим контролюючим органом, в якому платник податків взятий на податковий облік.

Відповідно до вимог пункту 1.4.3. вищезазначених Методичних рекомендацій, які кореспондуються з вимогами пункту 10.14 розділу X Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 року за № 1562/20300, після зняття платника з основного місця обліку орган державної фіскальної служби за попереднім місцезнаходженням продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування, зокрема, до закінчення документальної перевірки та узгодження сум грошових зобов'язань за її результатами, якщо перевірка була розпочата або призначена та орган державної фіскальної служби вже повідомив платника податків про її проведення. У зв'язку з цим, у випадках, коли на час переводу на обслуговування з одного органу державної фіскальної служби до іншого було розпочато органом державної фіскальної служби за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) документальну перевірку або повідомлено платника податків про її проведення, зазначений орган забезпечує завершення цих контрольних заходів та узгодження їх результатів.

При цьому, відповідно до вимог пункту 10.23 Порядку обліку платників податків і зборів у разі ліквідації чи реорганізації контролюючого органу, адміністративно-територіальної реформи, зміни меж адміністративних одиниць (районів, міст) чи інших, незалежних від платника податків об'єктивних причин, унаслідок яких змінюється контролюючий орган, в якому обліковується платник податків, здійснюються зняття з обліку платника податку в одному контролюючому органі та взяття на облік в іншому відповідному контролюючому органі, таке переведення здійснюється на підставі переліку платників податків, стосовно яких змінюється місце обліку, затвердженого відповідним контролюючим органом вищого рівня, а інформація про зміну місця обліку платників податків доводиться до відома платників податків у 10-денний строк після затвердження переліку платників податків, які підлягають зняттю з обліку в одному контролюючому органі та взяттю на облік в іншому.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 року № 247 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС реорганізується шляхом приєднання до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

За змістом приписів статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Водночас, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або і позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами частини 7 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються, що кореспондується з приписами пунктами 14, 15 частини 3 статті 9 вищезгаданого Закону, відповідно до яких дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, та дані про юридичних осіб - правонаступників є складовою частиною відомостей щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Статтею10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" унормовано, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, а вразі якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до вимог частини 2 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Проте, на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань був відсутній запис про припинення юридичної особи - Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (), а наявний лише запис про початок процедури припинення вищезазначеного контролюючого органу з 17.05.2016 року. Запис про припинення вищезазначеного контролюючого органу як юридичної особи датований 12.05.2017 року, номер запису: 7038089.

Водночас, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 31.05.2017 року № станом на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (08.02.2017 року) в Єдиному державному реєстрі були відсутні відомості щодо правонаступництва Відповідача по відношенню до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС та дані про юридичних осіб, правонаступником яких є відповідач.

Таким чином, прийнявши податкове повідомлення-рішення від 08.02.2017 року №, відповідач діяв з перевищенням повноважень та у спосіб, що не передбачений Конституцією і законами України, оскільки на момент призначення і закінчення вищезазначеної документальної перевірки контролюючим органом по відношенню до позивача була Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі МГУ ДФС (), і саме зазначений контролюючий орган з огляду на вищевказані приписи податкового законодавства вправі був здійснювати заходи податкового контролю після завершення позапланової перевірки та узгодження її результатів в частині прийняття і надіслання (вручення) оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а відтак, вищезазначене податкове повідомлення-рішення не відповідає критеріям правомірності рішень суб'єкта владних повноважень, що також є підставою для його скасування.

Також, не відноситься до належних доказів "безтоварності" вищезазначених господарських операцій ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. у справі № 760/6919/16-к та ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Карабань В.М. від 11.05.2016 року у справі №757/22154/16-к, з посиланням на які відповідач обґрунтовує свої твердження, оскільки вищезазначені судові акти не є вироком суду в розумінні Кримінального процесуального кодексу України, яким встановлюються визнані судом доведеними фактичні обставин із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а вони є лише процесуальними рішеннями слідчого судді, на підставі яких сторона обвинувачення в порядку статті 93 Кримінального процесуального кодексу України здійснює збирання доказів у кримінальному провадженні.

Не відносяться до належних доказів "безтоварності" вищезазначених господарських операцій лист ГУ ДФС у Полтавській області від 03.11.2016 року № 6624/7/16-31-14-06-15, лист Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 16.09.2016 року № 969/10/10-02-14-03, листи Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 09.09.2016 року № 242/10-13-14-04/39962762 та № 244/10-13-14-04/39983410, акт Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 10.11.2016 року № 260/11-23-14-02/39841709 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Хостера" () щодо документального підтвердження господарських відносин із платником податків ТОВ "Золотоніський лікеро-горілчаний Завод "Златогор" () за період з 01.10.2015-31.12.2015 р.", які містять висновки про нереальність здійснення господарської діяльності.

На час здійснення господарських операцій з вищевказаними контрагентами відомості про місцезнаходження суб'єтів господарювання та їх керівників, які зазначені в первинних документах, відповідали даним Єдиного дежавного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а тому, в силу приписів статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», є достовірними та можуть бути використані в спорі з третіми особами.

Щодо доводів відповідача про документальне оформлення операцій з придбання та поставки товарів і формування податкового кредиту за рахунок «підміни» товару, тобто про фактичний зрив» ланцюга постачання отриманих позивачем товарно-матеріальних цінностей, не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства.

Так, не може бути належними і допустимими доказом «безтоварності» спірних господарських операцій службова записка ОУ СДПІ з ОВП у м. Запоріжжі МГУ ДФС від 08.12.2016 року №3235/вн про можливі порушення податкового законодавства з боку постачальників, оскільки Головним слідчим управлінням ФР ДФС України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000063 щодо фактів за наслідками господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «Сонкей», ТОВ «Весана», ТОВ «Хостера», ТОВ «Нотот плюс», ТОВ «Врожай 2015», ТОВ «Гранді плюс», ТОВ «ІК «Дельта», ТОВ «Промомаркетгруп» відносно тих же обставин, у тих самих податкових періодах та на підставі тих же первинних документів, що досліджувалися відповідачем під час перевірки, оформленої актом від 14.12.2016. У межах зазначеного кримінального провадження, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (Черкаське відділення) проведено судово-економічну експертизу, результати якої оформлено висновком від 28.11.2017 №1338, 1454/17-23.

Згідно висновку експертизи - «не підтверджується документально розмір заниження податку на додану вартість ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» за рахунок здійснення операцій із ТОВ «СОНКЕЙ» () за квітень 2016 року, ТОВ «ВЕСАНА» () за березень 2016 року, ТОВ «Хостера» () за жовтень-грудень 2015 року, ТОВ «НОТАТ ПЛЮС» () за жовтень 2015 року та січень-лютий 2016 року, ТОВ «ВРОЖАЙ 2015» () за червень-липень 2016 року, ТОВ «ГРАНДІ ПЛЮС» () за травень 2016 року, TOB «ІК «ДЕЛЬТА» (код за ) за червень 2015 року, ТОВ «ПРОМОМАРКЕТГРУП» (код за ) за вересень 2015 року, що встановлений актом документальної позапланової виїзної перевірки від 14.12.2016 року №114/28-10-47-12/31082518».

Також, кримінальне провадження № 0000172 за фактом ухилення від сплати податків службовими особами позивача у особливо великих розмірах закрито у цій частині на підставі постанови старшого слідчого від 28.11.2017 у зв'язку з відсутністю у діях службових осіб позивача складу злочину.

Тобто, протиправність формування позивачем податкового кредиту з огляду на «фіктивність» його контрагентів, з посиланням на ухвалу слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. у справі №760/6919/16-к та ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Карабань В.М. від 11.05.2016 року у справі №757/22154/16-к, то факт відкриття кримінального провадження не доводить складу податкового правопорушення.

Водночас, обставиною, яка свідчить про не здійснення господарської операції, може бути фактична, а не задекларована, відсутність ресурсів. Разом з тим, відповідачем не надано жодних належних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об'єктивної неможливості здійснення господарської діяльності з поставки товарів.

Твердження відповідача про неможливість здійснення господарських операцій на підставі даних поданих контрагентами позивача до свого контролюючого органу звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки останні містять виключно відомості про кількість працюючих у зазначених суб'єктів господарювання осіб та суми нарахованої їм заробітної плати, а тому зазначені Звіти не можуть бути належними доказами неможливості виконання зобов'язань за вищезазначеними договорами поставок.

Платник податку (покупець) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу поставок, якщо судом не встановлено обставин, що свідчать про його (покупця) обізнаність стосовно неправомірної податкової поведінки контрагента або про злагодженість його дій з цими контрагентами з метою незаконної податкової мінімізації.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства до складу податкового кредиту включено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих від платників податку - ТОВ «Сонкей», TOB «Весана», ТОВ «Хостера», TOB «Нотат Плюс», ТОВ «Врожай 2015», ТОВ «Гранді Плюс», ТОВ «ІК Дельта», ТОВ «Проммаркетгруп», встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, наявності поставленого товару та проведення оплати за нього, використання даного товару у господарській діяльності позивача, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.02.2017 № , яке є протиправними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати покладаються на суб'єкта владних повноважень. Однак, як не заперечується сторонами, судовий збір в повній мірі стягнуто на користь позивача згідно виконавчого листа № 823/884/17 від 25.01.2018, а тому останній стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 08.02.2017 № .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 03.05.2019