Справа № 361/8504/18
Суддя: Петришин Н. М.
Дата ухвалення: 2019-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/8504/18
провадження № 2-а/361/130/19
РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2019 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в м. Києві ДПП Національної поліції старшого лейтенанта Копачова Олександра Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 із вищевказаним позовом до інспектора 4 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у місті Києві лейтенанта поліції Воротило Ярослава Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своєї позовної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що 11 грудня 2018 року Інспектором 2 батальйону 2 роти управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшим лейтенантом поліції Копачовим О.М. винесено постанову серії ЕАВ №788283 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення ( штраф) у розмірі 425 гривень.

Згідно винесеної постанови позивач, нібито, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson н.з. НОМЕР_1 , 11.12.2018 року, о 20 год. 09 хв. рухаючись по Броварському проспекту, 121 в Деснянському районі м. Києві, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.е. ПДР.

Позивач вважає постанову серії ЕАВ №788283 від 11.12.2018 р. незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху не порушував, а дії відповідача при її винесенні є протиправними, з огляду на порушення ним норм матеріального права. Зокрема, після зупинення автомобіля на вимогу інспектора, позивач намагався надати відповідачу пояснення, в тому числі письмові, що правил перетину перехрестя він не порушував, на червоний колір не їхав. Проїзд перехрестя відбувся виключно з додержанням всіх правил дорожнього руху, в тому числі п.п. 8.10.8.11 ПДР. Так, рухаючись за межами населеного пункту в крайній лівій смузі, з дотриманням швидкісного режиму, під`їжджаючи до перехрестя ( залишалося десь менше 10 метрів), позивач побачив, що на світлофорі зелене світло почало блимати, беручи до уваги, що до перехрестя залишалася незначна відстань, керувався п.п. 8.10, 8.11 ПДР. Однак, при складанні постанови інспектор такі пояснення не взяв до уваги, а вказані у постанові порушення є не доведеними, оскільки відповідач не надав позивачу на його вимогу жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

За таких обставин, позивач просить скасувати вищевказану постанову.

01 лютого 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача не погоджується із доводами у позовній заяві, вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 11.12.2018 р. о 20:09, керуючи автомобілем Hyundai

Tucson н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 121, проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР. Враховуючи, що підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено відповідачем у відповідність до вимог ст. 278, 279 КУпАП, який у даному випадку уповноважений розглядати вказану адміністративну справу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відповідачем винесено рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого у присутності позивача складено постанову. Позивачу надано можливість ознайомитися із постановою та отримати її копію під особистий підпис. Під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, позивач не заявляв будь-яких клопотань по суті справи та не надав письмових пояснень. Правопорушення позивача було зафіксоване за допомогою пристрою, що має функцію відео фіксування, але не має функції відтворення, тому на місці вчинення адміністративного правопорушення відеозапис не був наданий позивачу для ознайомлення. Даним відеозаписом зафіксовано, що дорожнє покриття не було засніжене, за автомобілем позивача рухався лише службовий автомобіль УПП у м. Києві ДПП на значній від нього відстані, що унеможливлювало створення аварійної ситуації на дорозі, як зазначає позивач. Отже, при винесенні постанови відповідач керувався всіма вимогами та з дотриманням правилами, визначених чинним законодавством, а тому постанова інспектора роти № 2 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Копачова О.М. є законною та такою, що відповідає вимогам законодавства. Позовні вимоги ОСОБА_1 є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

11 лютого 2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якому останній спростовує доводи відзиву та зазначає, що у постанові, яка була підписана позивачем, та знаходить у розпорядженні відповідача зазначено «пояснення надав інспектору на 1-му арк.». У відзиві відповідач сам підтверджує факт порушення ним норм ст. 283 КУпАП щодо необхідності зазначення в постанові «технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався)». Проте, в оскаржуваній постанові не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення. Таким чином, у порушення частини 3 статті 283 КУпАП, у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення. Враховуючи викладене, заперечення відповідача у відзиві на позовну заяву не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 лютого 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи надав клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2018 року Інспектором 2 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшим лейтенантом поліції Копачовим О.М. винесено постанову серії ЕАВ №788283 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення ( штраф) у розмірі 425 гривень.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 11.12.2018 р. о 20:09, керуючи автомобілем Hyundai Tucson н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Київ, проспект Броварський, 121, проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР. Також, у постанові зазначено, що ОСОБА_1 свою вину не визнає.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Як передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як передбачено п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із п. 8.10. Правил дорожнього пуху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11. Правил дорожнього руху України передбачає, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання;при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу можу бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній

відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із аналізу вищевказаних норм вбачається, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як передбачено п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, наяких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзд на заборонний сигнал світлофора, стороною відповідача надано до відзиву диск із відеозаписом такого правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, то в ній не міститься інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у пункті 9 постанови зазначено «до постанови додається…».

Таким чином, у порушення ч. 3 ст. 238 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не зазначено про те, чи взагалі таке відеофіксування проводилося, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Отже, у зв`язку із відсутністю в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий стороною відповідача до відзиву відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також, судом здійснювався перегляд наданого відповідачем відеозапису. Надаючи оцінку даному відеозапису, судом встановлено, що у ньому відображено рух автомобіля, який наближався до перехрестя та в ході руху на світлофорі був жовтий миготливий сигнал. Однак, у зв`язку із тим,

що під час здійснення відеозапису, автомобіль інспектора був на відділеній відстані від автомобіля, який наближався до перехрестя, із відео неможливо встановити наявність на перехресті дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія), або ж у випадку відсутності такої розмітки, із відео неможливо перевірити дотримання водієм п. 8.10 ПДР. Крім того, із наданого відео неможливо ідентифікувати марку автомобіля та державний реєстраційний номерний знак.

Відповідачами не подано до суду будь-яких інших доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 , викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема лише одна постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що у відповідність до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України стороною відповідача не надано належних та достатніх доказів щодо правомірності свого рішення, та щодо спростування доводів позивача в адміністративному позові, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст.ст. 72 - 79, 90, 242 - 246, 255, 295 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 788283 від 11 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Інспектор 2 батальйону 2 роти УПП в м. Києві ДПП Національної поліції старший лейтенант Копачов Олександр Миколайович.

Суддя Н.М. Петришин