Справа № 0940/2316/18
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2549/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Федчук М.Р.,

представника позивача Яша П.К.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги, -

суддя в 1-й інстанції Микитюк Р.В.,

час ухвалення рішення - 22.01.2019 року, 12:01 год.,

місце ухвалення рішення - м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 25.01.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування вимоги.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що контролюючий орган знав, що вона фактично припинила свою підприємницьку діяльність, оскільки позивачем ще у 2006 році підписано обхідний лист у всіх державних установах і власноручно написано заяву від 05.07.2007 та подано відповідачу. Ні відмови, ні зупинення в проведенні відповідних реєстраційних дій не було, виписку з Єдиного державного реєстру у паперовій формі вона не отримувала, оскільки така видається за бажанням заявника. Крім того, Закон, що регулює правовідносини, пов'язані з ЄСВ був прийнятий лише через три роки, як вона повністю припинила свою підприємницьку діяльність. Вважає, що втратила статус страхувальника, заборгованість у неї відсутня. Більше того, наголошує, що перебувала на обліку в Долинській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області, а вимога винесена ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Таким чином вважає таку вимогу незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання на виклик суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону)

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Платниками єдиного внеску є також особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (пункт 5 частини 1 статті 4 цього Закону).

У силу приписів норм ч. 4 ст. 8 Закону порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449. (надалі по тексту - Інструкція).

Згідно із вимогами Закону та Інструкції № 449 на платника покладено обов'язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Для платників зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць (пункт 2 частини1 статті 7 Закону №2464).

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464).

Приписами ст. 25 Закону та п. 3 Розділу VI Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов'язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. (п. 3 Розділу VI Інструкції).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Орган доходів і зборів веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу. (п. 4 Розділу VI Інструкції).

Відповідно до витягу з ідентифікаційних даних наявних в базах даних органів ДФС, ОСОБА_2 з 23.06.2006 була зареєстрована, як фізична особа-підприємець (найменування ВЕД: Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах), 21.11.2018 припинила свою діяльність за власним рішенням, проте не була знята з обліку, оскільки не погасила заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску. Заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31.10.2018 складає 15819,54 грн.

Судом встановлено, що у липні 2007 року позивач ініціювала процедуру ліквідації суб'єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Як зазначає позивач, вона звернулась до Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області, із заявою, на підставі якої їй було видано обхідний лист, який був повністю підписаний. Крім того, позивач сплатила реєстраційний збір, однак виписку з Єдиного державного реєстру у паперовій формі вона не отримувала, оскільки така видається за бажанням заявника

16.11.2018 позивач отримала від Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області вимогу №Ф-43699-50 від 06.11.2018 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірі 15819,54 грн. (а.с. 8).

Колегією суддів встановлено, що, недоїмка з ЄСВ у позивача виникла у зв'язку з нарахуванням органом доходів і зборів мінімального страхового внеску за 2017 рік та три квартали 2018 року.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» № 755-ІУ від 15.05.2003 року, (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців включає, зокрема:

перевірку комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці,

перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації,

внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру;

оформлення і видачу свідоцтва про державну реєстрацію та виписки з Єдиного державного реєстру.

Відтак, колегія суддів зазначає, що лише з внесенням відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру фізична особа - підприємець вважається припиненою.

Колегією суддів встановлено, що позивач ініціювала процедуру зняття з податкового обліку ФОП. Разом з цим, процедура зняття з податкового обліку завершена у встановлений законом спосіб не була.

Як вбачається з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 до Реєстру був несений лише 21.11.2018.

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази свідчать, що до 21.11.2018 позивач зберегла статус підприємця - платника податків.

Посилання позивача на обхідний лист зазначених висновків суду не спростовує, позаяк одержання обхідного листа чи наявність у ньому підписів посадових осіб податкового органу не є елементом процедури припинення суб'єкта господарювання чи елементом процедури зняття з обліку платника податків.

Оскільки ініційована позивачем процедура зняття з обліку платників податків та припинення підприємницької діяльності була завершена лише 21.11.2018, позивач у розумінні чинного законодавства до 21.11.2018 була суб'єктом господарювання - платником податків і зборів та інших загальнообов'язкових платежів, у тому числі ЄСВ.

Згідно даних інформаційної системи контролюючого органу, сума заборгованості ОСОБА_2 становила станом на: 31.10.2018 у розмірі 15819,54 грн.; розрахунок єдиного внеску за 2017 рік: 3200 x 22% = 704 грн. на місяць, 704 x 12 місяців = 8448 грн. за рік; розрахунок єдиного внеску за 2018 рік: 3723 x 22% = 819,06 грн. на місяць, 819,06 x 3 місяці = 2457,18 грн. за рік (за квартал), що підтверджується витягами з особової картки позивача по єдиному внеску (а.с. 36-37).

Отже, починаючи з 01.01.2017, у разі якщо ФОП, які застосовують загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом №2464. При цьому сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що орган доходів і зборів обґрунтовано збільшив в інтегрованій картці позивача недоїмку з ЄСВ за 2017 рік та три квартали 2018 року на суму 15819,54 грн. сформував і направив позивачеві спірну вимогу.

Отже, наявність у відповідача підстав для виставлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) з ЄСВ не була спростована позивачем.

Доказів, які б спростували доводи відповідача, позивач під час розгляду справи не надав.

Покликання позивача на те, що вона що перебувала на обліку в Долинській ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області, а вимога винесена ГУ ДФС в Івано-Франківській області до уваги не беруться оскільки ГУ ДФС в Івано-Франківській області є правонаступником Долинської ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Щодо покликання позивача та її представника на те, що господарська діяльність позивача не була припинена вчасно через бездіяльність реєстратора то суд відхиляє таке, оскільки суду не було надано жодних доказів надання реєстратору відповідного пакету документів для припинення реєстрації позивача як ФОП, позивач не оскаржував бездіяльність реєстратора і жодних доказів такої суду не представив.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі № 0940/2316/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 02 травня 2019 року.