Справа № 420/6676/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р. м.ОдесаСправа № 420/6676/18

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту: 24.01.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (далі Білгород-Дністровський ОУПФ України Одеської області) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Білгород-Дністровського ОУПФ України Одеської області №5224/03 від 02 липня 2018 року про відмову у перерахунку пенсії;

- зобов`язання Білгород-Дністровське ОУПФ України Одеської області провести з 01 жовтня 2017 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року на 01 січня відповідного року, відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він є інвалідом війни 2 групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи під час перебування на спеціальних зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ветераном Збройних Сил України, ветераном праці, перебуває на обліку у Білгород-Дністровському ОУПФ України Одеської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23 вересня 1998 року. З 05 вересня 1987 року по 08 грудня 1987 року він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у складі військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 , що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 3297 від 12 жовтня 2004 року. Відповідно до Експертного висновку Укррадпроф МЗ України Донецької регіональної міжвідомчої Експортної ради з встановлення причинного зв`язку та інвалідності з роботами з ліквідації наслідків ЧАЕС та їх професійного характеру №19635/14-6 від 06 червня 2000 року, має захворювання безпосередньо з виконанням обов`язків військової служби з ЛНА на ЧАЕС. Інвалідність встановлено на підставі довідки МСЕК серії 2-18 ОБ №037176 від 24 березня 2004 року довічно. Процент втрати працездатності встановлено на рівні 60% на підставі довідки серії 2-18 АЕ № 001323, виданою Обласною МСЕК №1 24 березня 2004 року. Згідно листа Білгород-Дністровського об`єднаного міського військового комісаріату №902 від 10 травня 2018 року, він пройшов 95-денні збори у в/ч НОМЕР_1 , яка дислокувалась в 30-кілометровій зоні від Чорнобильської АЕС, тобто в цей період він перебував на навчальних (спеціальних) зборах.

Позивач вважає, що у зв`язку з тим, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в статусі військовослужбовця, то відповідно має право на обчислення пенсії по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, проте, відповідачем було безпідставно відмовлено у проведенні перерахунку пенсійних виплат.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не має права на перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст. 59 цього Закону, оскільки не проходив дійсну строкову службу під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Справу розглянуто за правилам спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського ОУПФ України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що він є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи оскільки з 05 вересня 1987 року по 08 грудня 1987 року виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме був призваний на спеціальні військові збори, про що свідчить пункт 17 воєнного білету ВП №237606. На підставі викладеного, зазначає, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов`язані мають користуватись всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян в рівній мірі, в зв`язку з чим позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У відзиві Білгород-Дністровського ОУПФ України Одеської області на апеляційну скаргу вказується, що оскільки в період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач не проходив дійсну строкову службу, на нього не поширюються положення частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ОСОБА_1 є інвалідом війни 2 групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи під час перебування на спеціальних зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ветераном Збройних Сил України, ветераном праці, перебуває на обліку у Білгород-Дністровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 23 вересня 1998 року.

З 05 вересня 1987 року по 08 грудня 1987 року позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, у складі в/ч 73413, що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №3297 від 12 жовтня 2004 року.

Відповідно до Експертного висновку Укррадпроф МЗ України Донецької регіональної міжвідомчої Експортної ради з встановлення причинного зв`язку та інвалідності з роботами з ліквідації наслідків ЧАЕС та їх професійного характеру № 19635/14-6 від 06 червня 2000 року, позивач має захворювання безпосередньо з виконанням обов`язків військової служби з ЛНА на ЧАЕС.

Інвалідність встановлено на підставі довідки МСЕК серії 2-18 ОБ №037176 від 24 березня 2004 року довічно. Процент втрати працездатності встановлено на рівні 60% на підставі довідки серії 2-18 АЕ № 001323, виданою Обласною МСЕК № 1 24 березня 2004 року.

Згідно листа Білгород-Дністровського об`єднаного міського військового комісаріату № 902 від 10 травня 2018 року, позивач пройшов 95-денні збори у в/ч 73413, яка дислокувалась в 30-кілометровій зоні від Чорнобильської АЕС, тобто в цей період він перебував на навчальних (спеціальних) зборах.

21 травня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до листа Білгород-Дністровського ОУПФ України Одеської області №5224/03 від 02 липня 2018 року позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на тій підставі, що заявник приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби (а.с. 24).

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, а відтак дія норми ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на нього не поширюється.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.6 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно ч.7 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни.

Статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 березня 1991 року №796-ХІІ встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Зазначеною нормою визначено, що учасниками ліквідації наслідків ЧАЕС є громадяни, військовослужбовці строкової і надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій, особи, які працювали не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Отже, законодавство визначає декілька окремих категорій серед військовослужбовців за критерієм виду військової служби, одним з яких є строкова військова служба.

Частиною 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 05 жовтня 2006 року №231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже, ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, чинній до 01 жовтня 2017 року, було визначено лише одну категорію військовослужбовців, які мали право на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, а саме: особи, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" ч.3 ст. 59 Закону №796-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року.

Таким чином, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" розширено в межах певної категорії військовослужбовців перелік осіб, на яких вказана норма розповсюджується, а саме, окрім осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, також на осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, та осіб, які брали участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Водночас, незмінною залишилась умова щодо проходження такими особами дійсної строкової служби у відповідний період, як визначення певної категорії серед всіх військовослужбовців, на яких розповсюджується норма ст. 59 Закону №796-ХІІ.

Враховуючи вищезазначене, ч.3 ст. 59 Закону №796-ХІІ передбачає, що її дія (право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою) поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям:

1) особа має статус особи з інвалідністю;

2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї;

3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив строкову службу з 10 травня 1974 року по 18 травня 1976 року, відповідно до даних військового квитка в період з 05 вересня 1987 року по 08 грудня 1987 року перебував на навчальних (спеціальних) зборах та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

Тобто, на час участі ліквідації наслідків на ЧАЕС позивач дійсну строкову службу не проходив.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу, а тому останній не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії за ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби, у зв`язку з чим положення ч.3 ст. 59 Закону №796 на нього не поширюються.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного суду від 11 грудня 2018 року у справі №822/1346/18, та від 26 березня 2019 року у справі №816/99/18.

Стосовно доводів апелянта про те, що військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов`язані мають користуватись всією повнотою соціально-економічних, політичних та особистих прав і свобод громадян в рівній мірі, судова колегія зазначає наступне.

Так, ст. 59 Закону № 796-ХІІ визначає види пенсій, підстави їх призначення та розмір пенсій, що призначаються військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Частинами 1 та 2 ст. 59 Закону № 796-XII визначено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до ст. 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Таким чином, частина 1 вказаної статті визначає загальне правило, відповідно до якого пенсія будь-якого військовослужбовця, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, призначається із розміру грошового забезпечення останнього.

Частина 2 ст. 59 Закону №796-XII визначає відповідну категорію військовослужбовців, які отримують пенсію по інвалідності, а також членів їх сімей, які отримують пенсію у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, якій, за їх бажанням, можуть призначатися пенсійні виплати або на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до ст. 54 цього Закону.

В той же час, частина 3 ст. 59 Закону №796-XII визначає окрему категорію військовослужбовців, які: брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, об`єднаних фактом того, що відповідна участь здійснювалась у період проходження строкової військової служби.

Судова колегія зазначає, що апелянт отримує пенсію по інвалідності відповідно ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". А відмова відповідача ніяким чином не призводить до зменшення розміру пенсії, яку ОСОБА_1 отримував до цього, та не звужує обсягу вже набутого ним права на соціальний захист.

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 травня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.