Справа № 240/348/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Житомир справа №240/348/19

категорія 111030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попової О. Г.,

секретар судового засідання Бойко Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, третя особа: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 Аваль" про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 08 листопада 2018 року,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №, № від 08 листопада 2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 509 030,75 грн, у тому числі: 407 224, 60 грн - за основним платежем та 101 806,15 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 42 419,23 грн, у тому числі: 33 935,38 грн - за основним платежем та 8 483,85 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перевірка за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями не проводилась, жодних актів перевірки ОСОБА_3 не отримував. Вказує, що оскільки прощення тіла кредиту при його погашенні не відбувалось, висновки контролюючого органу щодо фактичного отримання доходу як додаткового блага є помилковими.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи. Призначено підготовче засідання у справі на 21 лютого 2019 року о 10:30.

12 лютого 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву вих. №229/06-30-10-03 від 11 лютого 2019 року, відповідно до змісту якого Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вказує, що доводи позивача про не проведення перевірки та не отримання жодних документів за її наслідками є безпідставними, оскільки акт документальної позапланової невиїзної перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року було особисто отримано позивачем 26 жовтня 2018 року. Вказує, що ОСОБА_3 як фізична особа - платник податків в період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року був платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору. За твердженнями відповідача, ОСОБА_3 в порушення вимог Податкового кодексу України річна декларація про майновий стан і доходи за 2016 рік станом на 01 жовтня 2018 року, а відображення позивачем отримання додаткового блага у формі прощення (анулювання) заборгованості на суму 2 263 047,87 грн не було здійснено. За результатами проведеної перевірки та на підставі виявлених порушень контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми "Р" від 08 листопада 2018 року № за платежем "податок на доходи фізичних осіб" у розмірі за основним платежем 407 224,60 грн, штрафні (фінансові) санкції - 101 806,15 грн та № за платежем "військовий збір" у розмірі за основним платежем 33 935,38 грн, штрафні санкції 8 483,85 грн. Наголошує, що оскільки банком було вчинено дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника (включення суми прощеного боргу до розрахунку №1ДФ, повідомлення позичальника про прощення боргу та виникнення у нього зобов'язання сплатити ПДФО та військовий збір), Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (а.с. 26-28).

В підготовчому засіданні, призначеному на 21 лютого 2019 року о 10:30 судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою клопотання представника позивача задоволено, оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11 березня 2019 року о 10:30 та явку представника третьої особи у наступне засідання визнано судом обов'язковою, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 21 лютого 2019 року.

В підготовчому засіданні, призначеному на 11 березня 2019 року о 10:30 судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 квітня 2019 року о 14:00, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 11 березня 2019 року.

В судовому засіданні, призначеному на 02 квітня 2019 року о 14:00 судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, зобов'язано представника Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області в наступне судове засідання надати копію запиту до АТ "ОСОБА_4 Аваль", в судовому засіданні оголошено перерву до 08 квітня о 15:00, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 02 квітня 2019 року.

В судовому засіданні, призначеному на 08 квітня о 15:00 судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні на 18 квітня 2019 року об 11:00, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 08 квітня 2019 року.

В судове засідання, призначене на 18 квітня 2019 року об 11:00 прибули представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлений належним чином.

Положеннями частини третьої статті 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право, зокрема: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною четвертою статті 159 КАС України встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Представник третьої особи як у строк та в порядку, визначеному статтею 165 КАС України та встановлений ухвалою суду від 28 січня 2019 року, так і станом на 18 квітня 2019 року письмові пояснення щодо позову або відзиву не надіслав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Правом на подання відповіді на відзив в порядку, визначному статтею 163 КАС України, як у строк, встановлений ухвалою суду від 28 січня 2019 року, так і станом на 18 квітня 2019 року, не скористався.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У відповідності до положень частини третьої статті 243 КАС України та зважаючи на складність справи, складення рішення у повному обсязі відкладено на строк до десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін та учасників справи, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, як фізична особа-підприємець зареєстрований 07 липня 2015 року виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області та як платник податків перебуває на обліку у Житомирському управлінні Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області. Види діяльності: код КВЕД 15.20 Виробництво взуття; код КВЕД 22.19 Виробництво інших гумових виробів; код КВЕД 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); код КВЕД 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах; код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 91-94).

Між ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" (кредитор) та ОСОБА_3 10 лютого 2016 року укладено договір про припинення зобов'язань за кредитним договором №014/4708/73/127944 від 17 січня 2008 року, відповідно до пункту 1 якого сторони визнають та підтверджують, що розмір непогашеної позичальником заборгованості за кредитним договором станом на 10 лютого 2016 року складе 139 996,05 доларів США та пені 17 803 430,50 грн, що складає еквівалент 21 435 562,92 грн по офіційному курсу НБУ на дату укладання цього договору.

Згідно пункту 5 вказаного договору, з підписанням цього договору позичальник вважається повідомленим, відповідно до підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2 статті 161 Податкового кодексу України, про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), що зазначена в пункті 1 договору та про те, що сума анульованого (прощеного) боргу буде включена кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено). Позичальнику повідомлено, що про анулювання (прощення) його основного боргу кредитором буде повідомлено органам Державної фіскальної служби шляхом включення суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг анульовано (прощено). При цьому, на позичальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації. Сплата податків, пов'язаних із виконанням цього договору, здійснюється відповідно до податкового законодавства і не впливає на цивільно-правові відносини сторін за цим договором (а.с. 43-45).

Так, у відповідності до пункту 5 договору про припинення зобов'язань від 10 лютого 2016 року, ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" сформовано та направлено податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми №1ДФ за звітний період 1 квартал 2016 року, відповідно до змісту якого сума нарахованого (виплаченого) доходу позивача становить 2 263 047,87 грн, ознака доходу 126. (а.с. 80 та зворот).

Вказаний розрахунок було прийнято ДФС центральний офіс з ОВП 06 травня 2016 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією квитанції №2 (а.с. 81).

Головне управління ДФС у Житомирській області зверталось до ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" із запитом вих. №5229/6/06-30-51-13 від 15 червня 2018 року про надання інформації щодо суми прощеного (анульованого) боргу по громадянах, зокрема, щодо ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, сума доходу: 2 263 047,87 грн (а.с. 89-90).

АТ "ОСОБА_4 Аваль" листом від 26 червня 2018 року за результатом розгляду запиту Головного управління ДФС у Житомирській області вих. №5229/6/06-30-51-13 від 15 червня 2018 року повідомило контролюючому органу, що банком ОСОБА_3 за період і квартал 2016 року було нараховано дохід на суму 2 263 047,87 грн у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом. Зазначене прощення здійснювалося з укладанням договору про припинення зобов'язань за кредитним договором (а.с. 42 та зворот).

Відповідачем на адресу ОСОБА_3 було направлено запит вих. №3894/14/06-30-51-13 від 23 серпня 2018 року щодо надання у 15-денний термін пояснень та копії квитанції про сплату податку з фізичних осіб та військового збору за отриманий дохід у вигляді додаткового блага шляхом прощення (анулювання) боргу АТ "ОСОБА_4 Аваль" за ознакою доходу 126 у 1 кварталі 2016 року в розмірі 2 263 047,87 грн. Позивача також зобов'язано надати пояснення з приводу не подання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік та не відображення в такій декларації отриманого доходу у вигляді додаткового брага в розмірі 2 263 047,87 грн, отриманого протягом 1 кварталу 2016 року, а у разі її подання - надати підтверджуючі документи щодо подання такої декларації (зворот а.с. 48).

Вказаний запит було особисто отримано позивачем 01 вересня 2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48).

Наказом Головного управління ДФС у Житомирській області "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки" від 30 серпня 2018 року №1839, на підставі підпункту 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, а також доповідної записки управління податків та зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Житомирській області від 29 серпня 2018 року №2236/06-30-13-05-16, встановлено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_3 з 01 жовтня 2018 року тривалістю три дні у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету (а.с. 39).

Наказ Головного управління ДФС у Житомирській області від 30 серпня 2018 року №1839 разом із повідомленням №777/06-30-13-05 від 31 серпня 2018 року (а.с. 40) було направлено на адресу ОСОБА_3 та особисто отримано позивачем 06 вересня 2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41).

У зв'язку із не прибуттям ОСОБА_3 до контролюючого органу для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та не наданням позивачем документів, визначених у повідомленні №777/06-30-13-05 від 31 серпня 2018 року, відповідачем складено акт про ненадання документів для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки (а.с. 47).

Контролюючим органом було проведено невиїзну позапланову документальну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивачем за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, результати якої оформлені актом перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року (а.с. 29-37).

Відповідно до розділу ІІІ акту перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року, документальною позаплановою невиїзною перевіркою ОСОБА_3 встановлено наступні порушення:

- підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту "в" пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України щодо не подання позивачем річної податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, граничний термін подання якої становить 03 травня 2017 року;

- підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, пункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України в частині заниження за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 407 224,60 грн;

- підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165, підпунктів 1.1, 1.2, 1.3 пункту 16-1 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо заниження за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року військового збору, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 33 935,38 грн.

Вказаний акт перевірки було направлено на адресу ОСОБА_3 та отримано особисто позивачем 26 жовтня 2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копіями фіскального чеку, опису вкладення, та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 38 та зворот).

У відповідності до розрахунку штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб згідно акту перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року, сума штрафної санкції до сплати становить 101 806,15 грн. Вказаний розрахунок направлявся позивачу рекомендованим листом 09 листопада 2018 року, що підтверджується копією фіскального чеку (а.с. 46).

Згідно з розрахунку штрафних санкцій з військового збору відповідно до акту перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року, сума штрафної санкції до сплати становить 8 483,85 грн. Вказаний розрахунок направлявся позивачу рекомендованим листом 09 листопада 2018 року, що підтверджується копією фіскального чеку (а.с. 46 та зворот).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області форми "Р" від 08 листопада 2018 року №5 позивачу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року, яким встановлено порушення 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165, пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування" на суму 509 030,75 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями - 407 224,60 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 101 806,15 грн (а.с. 16).

Податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області форми "Р" від 08 листопада 2018 року №5 позивачу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року, яким встановлено порушення підпунктів 1.1, 1.2, 1.3 пункту 16-1 розділу ХХ 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України, із застосуванням штрафних (фінансових) санкцій на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "військовий збір" на суму 142 419,23 грн, в тому числі за податковими зобов'язаннями - 33 935,38 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 8 483,85 грн (а.с. 17).

Не погоджуючись із спільними податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України закріплено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (в редакції, чинній на момент винесення спірних податкових повідомлень-рішень, далі - Податковий кодекс України).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 19-1.1.2 пункту 19-1 статті 19-1 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до положень підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Приписами пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України закріплено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов'язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки. До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

У відповідності до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Положеннями статті 123 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно із підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Абзацом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

У відповідності до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно із підпунктами 1.1-1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Перевіряючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні представником позивача пояснень, позивач наголошує, що перевірка за спірними податковими повідомленнями-рішеннями не проводилась, жодних актів перевірки ОСОБА_3 не отримував.

Суд критично ставиться до доводів позивача та зазначає, що акт перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року було направлено на адресу ОСОБА_3 та отримано особисто позивачем 26 жовтня 2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копіями фіскального чеку, опису вкладення, та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 38 та зворот).

Розрахунки штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору згідно акту перевірки №1205/06-30-13-05/НОМЕР_1 від 10 жовтня 2018 року також направлялись позивачу рекомендованим листом 09 листопада 2018 року, що підтверджується копією фіскального чеку (а.с. 46 та зворот).

Крім того, на виконання пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України контролюючим органом на адресу позивача направлялись наказ Головного управління ДФС у Житомирській області від 30 серпня 2018 року №1839 разом та повідомлення №777/06-30-13-05 від 31 серпня 2018 року, які були особисто отримані позивачем 06 вересня 2018 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 41).

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача у вказаній частині не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються у матеріалах справи доказами.

Щодо посилань позивача на відсутність факту прощення боргу та неправомірності нарахування податкового зобов'язання, суд наголошує, що у відповідності до договору від 10 лютого 2016 року про припинення зобов'язань за договором №014/4708/73/127944 від 17 січня 2008 року між позивачем та третьою особою виникли цивільно-правові відносини саме щодо анулювання (прощення) заборгованості за договором №014/4708/73/127944 від 17 січня 2018 року. При цьому, згідно пункту 5 договору від 10 лютого 2016 року, з підписанням цього договору позичальник вважається повідомленим, відповідно до підпункту 164.2.17 "д" пункту 164.2 статті 161 Податкового кодексу України, про анулювання (прощення) заборгованості в сумі основного боргу (неповернутого кредиту), що зазначена в пункті 1 договору та про те, що сума анульованого (прощеного) боргу буде включена кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено). Позивачу також було роз'яснено, що про анулювання (прощення) його основного боргу кредитором буде повідомлено органам Державної фіскальної служби шляхом включення суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь позичальника, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг анульовано (прощено). Також закріплено, що на позичальника відповідно до Податкового кодексу України покладається обов'язок сплати податку на доходи фізичних осіб з суми анульованого (прощеного) основного боргу у річній податковій декларації. Сплата податків, пов'язаних із виконанням цього договору, здійснюється відповідно до податкового законодавства і не впливає на цивільно-правові відносини сторін за цим договором (а.с. 43-45).

Враховуючи вищевикладене, позивач був обізнаний як про факт анулювання (прощення) заборгованості за договором №014/4708/73/127944 від 17 січня 2018 року, так і про правові наслідки укладення договору від 10 лютого 2016 року про припинення зобов'язань.

Суд також погоджується із доводами відповідача та зазначає, що оскільки банком було вчинено дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позичальника, зокрема, включення суми прощеного боргу до розрахунку №1ДФ та його направлення до контролюючого органу, повідомлення позичальника про прощення боргу та виникнення у нього зобов'язання сплатити ПДФО та військовий збір, а тому посилання позивача про відсутність факту прощення боргу не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується у матеріалах справи доказами.

Суд відхиляє посилання позивача на положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, оскільки у межах спірних правовідносин зміна валюти зобов'язання за кредитом з іноземної валюти у гривню не відбувалась, а тому вказана норма не поширюється на спірні правовідносини. При цьому, ототожнення позивачем факту визначення гривневого еквіваленту кредиту у іноземній валюті та зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, є помилковим.

Крім того, заявлення в судовому засіданні на стадії судового розгляду справи по суті вказаних аргументів, що за своєю юридичною природою є клопотанням щодо зміни предмету позову суперечить чинним нормам процесуального законодавства, оскільки у відповідності до частини першої статті 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства суд зазначає, що боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Позиція суду також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 травня 2018 року у справі №802/142/17-а (адміністративне провадження №К/9901/35810/18), які відповідно до частини п'ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №, № від 08 листопада 2018 року прийняті із дотриманням частини другої статті 19 Конституції України та відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області №, № від 08 листопада 2018 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 10020. РНОКПП: НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003. ), третя особа: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ 1, 01001. ) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 08 листопада 2018 року - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 03 травня 2019 року.

Головуючий суддя О.Г. Попова