Справа № 2140/1831/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 2140/1831/18
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представників апелянта Інституту тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" - Кононенка В.Г., Савіцького Р.В.,

представника позивача - Кисловської В.В.

представника відповідача - Полякової А.Л.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Інституту тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова", управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року, ухвалене в порядку письмового провадження в м. Херсоні, по справі за позовною заявою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи до управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області, третя особа - Інститут тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною відмову управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області прийняти до виконання наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. щодо примусового стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи;

- зобов'язати управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області прийняти до виконання наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. щодо примусового стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Установою було подано до УДКС України в Чаплинському районі заяву про примусове виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. про стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи 2845950,61 грн. боргу, до якої додано всі передбачені законодавством документи для безспірного списання коштів відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845. Однак відповідач листом від 18.07.2018 р. № 03-35/93 повернув наказ без виконання, мотивуючи це тим, що відповідно до пп.9 п.9 вказаного Порядку № 845 органи Казначейства здійснюють виконання рішень суду шляхом безспірного списання коштів з рахунків боржника та не мають права виконувати судові рішення у спосіб, відмінний від встановленого Порядком № 845. Позивач вважає таку відмову необґрунтованою, оскільки Інститут тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" є бюджетною установою, одержувачем бюджетних коштів, тому в силу приписів ч.2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. про стягнення коштів з бюджетної установи повинен виконуватись органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Інститут тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" та управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області надали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги Інституту тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" зазначено, що у третьої особи відкритий рахунок в управлінні Державної казначейської служби України в Чаплинському районі. На вказаний рахунок Національна академія аграрних наук України перераховує кошти з Державного бюджету України тільки на захищені статті видатків: оплата податків, комунальних платежів, послуг з газо та електропостачання та виплата заробітної плати. Кошти, які надходять на вищезазначений рахунок також не належать Інституту, а належать державі, в особі НААН. Таким чином, на думку апелянта, не має правових підстав для задоволення позовної заяви Державної інноваційної фінансово-кредитної установи.

Доводами апеляційної скарги управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області зазначено, що управління Казначейства не відмовили у прийнятті на виконання виконавчого документу, як зазначено у резолютивній частині оскаржуваного рішення, а здійснили відкладення та надали строк стягувачу на отримання відомостей для стягнення коштів з рахунків боржника. Стягувач протягом місяця жодних відомостей не надав у зв'язку з цим управління Казначейства, керуючись пп. 9 п. 9 Порядку № 845, повернули Наказ (лист №03-35/93 від 18.07.2018).

У відзиві на апеляційну скаргу Інституту тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова" позивач зазначає, що наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. підлягає виконанню органами Казначейства, у зв`язку з чим вважає, що відповідач при відкладенні та, в подальшому, поверненні виконавчого документу не врахував, що дії, які він вимагав вчинити від стягувача, фактично відносяться до власних повноважень органів Казначейства при виконанні рішень про стягнення коштів відповідно до п.п.4, 5, 12 Порядку № 845. Крім того, зазначають, що ухвала суду про стягнення коштів з рахунків боржника, яку відповідач вимагав надати позивача, за своєю суттю є судовим рішенням про встановлення (зміну) способу виконання рішення, а тому її неможливо ототожнити з "додатковими відомостями для виконання рішення про стягнення коштів", які у розумінні Порядку № 845 були б законними підставами для відкладення безспірного списання коштів. Державна інноваційна фінансово-кредитна установа підтримує позицію суду першої інстанції, що управління ДКСУ покладаючи на стягувача обов'язок вирішити в судовому порядку питання, щодо визначення способу виконання виконавчого документа, який прямо віднесений чинними нормативно-правовими актами (Порядок № 845) до повноважень відповідача, та з урахуванням того, що за викладених вище обставин визначені відповідачем у листах від 13.06.2018 р. № 03-35/66, від 18.07.2018 р. № 03-35/93 підстави для відкладення безспірного списання коштів, а в подальшому і повернення виконавчого документа, не були на той час належними і законними, то УДКС України в Чаплинському районі тим самим діяло не на підставі, що передбачена Порядком № 845 та необгрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, які мали значення для прийняття рішення (вчинення дії) щодо реалізації виконавчого документу та здійснення відповідно до нього безспірного списання коштів на користь позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області позивач зазначає, що оскільки Інститутом «Асканія-Нова» зареєстровані рахунки в Управлінні ДКСУ Чаплинському районі, на яких обліковуються кошти, а тому вважають відмову управління ДКСУ у Чаплинському районі у прийнятті наказу № 11/129 від 16.06.2016 р. незаконною.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 22.05.2003 р. у справі № 11/129 з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи стягнуто 2845950,61 грн. боргу за рахунок майна, набутого за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р., тобто за рахунок обладнання первинної обробки вовни з використанням магнітних полів та пружних коливань.

03.06.2003 р. Господарським судом Херсонської області на виконання вказаного рішення суду від 22.05.2003 р. видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.04.2016 р. заяву позивача про зміну способу виконання рішення задоволено, змінено спосіб виконання щодо частини, що залишається невиконаною, а саме, щодо суми 2845950,61 грн., на стягнення коштів у сумі 2845950,61 грн. зі стягнення цих коштів за рахунок певного іншого майна.

Постановою Одеського апеляційного Господарського суду від 02.06.2016 р. ухвалу Господарського суду Херсонської області від 25.04.2016 р. змінено, викладено її резолютивну частину у наступній редакції: "Заяву Державної інноваційної фінансово-кредитної установи про зміну способу виконання рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 22.05.2003 р. у справі № 11/129 (наказ від 03.06.2003 р.) про стягнення з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на користь позивача 2250000 грн. боргу, 507636,99 грн. відсотків, 47810 грн. втрат від інфляції, 15728,80 грн. 3 % річних та 71945,19 грн. пені, а всього 2893120,98 грн., за рахунок майна, набутого за інноваційну позику за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р., тобто за рахунок обладнання первинної обробки вовни з використанням магнітних полів та пружних коливань, в частині, що залишилася невиконаною в сумі 2845950,61 грн., на стягнення заборгованості за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р. в сумі 2845950,61 грн. за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності.

Стягнути з Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова"... на користь Державної інноваційної фінансово-кредитної установи ... заборгованість за інноваційним договором № 018 від 15.06.1998 р. в сумі 2845950,61 грн. за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності".

Наказ Господарського суду Херсонської області від 03.06.2003 р. у справі № 11/129 визнати таким, що втратив чинність.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ з зазначенням правильних реквізитів сторін".

Господарським судом Херсонської області видано наказ № 11/129 від 16.06.2016 р., який було звернуто позивачем до примусового виконання шляхом подання до Чаплинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Державним виконавцем 26.08.2016 р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV "Про виконавче провадження" та 03.04.2018 р. на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України від 02.06.2016 р. № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення) виконавчий документ повернуто стягувачу.

У зв'язку з цим Установа 07.06.2018 р. подала виконавчий документ до УДКС України в Чаплинському районі Херсонської області для виконання судового рішення.

Листом від 13.06.2018 р. № 03-35/66 відповідач повідомив Установу про відкладення на підставі пп.2 п.11 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (далі - Порядок № 845) безспірного списання коштів у зв'язку необхідністю отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів, а саме надання відповідної ухвали суду про стягнення коштів з рахунків боржника.

Листом від 18.07.2018 р. № 03-35/93 відповідач на підставі пп.9 п.9 Порядку № 845 повернув виконавчий документ без виконання, оскільки протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позов Державної інноваційної фінансово-кредитної установи є обґрунтованим і підлягає задоволенню; обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є належним, не суперечить закону, відповідає приписам ст.5 КАС України та є ефективним.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 139 ГК України майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 затверджено ПОРЯДОК

виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі-Порядок № 845).

Відповідно до п. 1 Порядку № 845 цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з п.п. 2 п.5 Порядку № 845 під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право: звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання;

Відповідно до п.п. 9 п.9 Порядку № 845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчий документ - наказ Господарського суду Херсонської області № 11/129 від 16.06.2016 р. - передбачає стягнення з боржника на користь Установи заборгованості в сумі 2845950,61 грн. саме за рахунок майна, що належить Інституту тваринництва степових районів ім. М.Ф.Іванова "Асканія-Нова" на праві власності.

Верховною Радою України 29.11.2001 року прийнятий Закон України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" N 2864-III. Відповідно до ст. 3 Закону він набрав чинності з дня опублікування. Вперше Закон опублікований у газеті "Урядовий кур'єр" за 26.12.2001 року.

Згідно з ст. 1 та ст. 2 цього Закону встановлений мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абз. 2 п. 3.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 10.06.2003 року у справі N 1-11/2003 про мораторій на примусову реалізацію майна зазначено: "Конституційний Суд України виходить із того, що Закон не порушує конституційної вимоги обов'язковості судових рішень. Рішення судів про примусове відчуження майна підприємств, ухвалені до і після прийняття Закону, ним не скасовуються, вони залишаються в силі, а їх виконання призупиняється до вдосконалення механізму примусової реалізації майна. Тобто, Закономвстановлюється подовжений на цей період строк їх виконання."

Відповідно до п.1 розділу І «Загальні положення» Статуту Інституту тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова «Асканія-Нова» Національного наукового селекційно-генетичного центру з вівчарства, який було затверджено Президентом Національної академії аграрних наук України 14.12.2016 р., Інститут є державною, бюджетною, неприбутковою науковою установою, яка заснована на державній власності(а.с. 102-110).

Відповідно до п.5 Статуту Інститут перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України як органу управління державним майном, закріпленим за ІТСР «Асканія-Нова».

Відпвідно до п. 10 Статуту Інститут є юридичною особою, зареєстрованою в порядку визначеному законодавством, що регулює діяльність неприбуткових установ.

Згідно з абз. 2 п. 17 Статуту на нерухоме майно ІТСР «Асканія-Нова» - ННСГЦВ не може бути звернено стягнення за претензіями кредиторів.

Відповідно до п.22 Статуту відчуження нерухомого майна ІТСР «Асканія-Нова» - ННСГЦВ здійснюється лише з дозволу Президії Академії в порядку, визначеному нормами чинного законодавства.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, не підлягає виконанню на час дії Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". Таке рішення підлягає примусовому виконанню після запровадження механізму примусової реалізації майна та втрати чинності Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року підлягає скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Інституту тваринництва степових районів імені М.Ф. Іванова "Асканія-Нова", управління Державної казначейської служби у Чаплинському районі Херсонської області - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державної інноваційної фінансово-кредитної установи - відмовити.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02.05.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов