Справа № 640/22085/18
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2019 року

м. Київ

справа №640/22085/18

адміністративне провадження №К/9901/11435/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В., -

під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року та ухвалу Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відповідальної за свою діяльність соціальної правової Держави Україна, Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії, -

встановив:

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 13 березня 2018 року залишив без змін ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року про повернення заяви позивачу.

Верховний Суд ухвалою від 28 березня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 повернув скаржнику, через те що вона не містила підстави для касаційного оскарження ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у цій справі.

ОСОБА_2 не погодився із рішеннями цих судів і 22 квітня 2019 року подав касаційну скаргу про їх скасування.

Вважаю, що касаційна скарга за змістом не відповідає вимогам встановленим процесуальним законом.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Зі змісту касаційної скарги та рішень судів попередніх інстанцій, які викладені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, убачається, що оскаржену постанову апеляційний суд постановив та повний текст рішення виготовив 13 березня 2019 року. Розгляд справи у суді апеляційної інстанції провадився в порядку письмового провадження. Копію оскаржуваного рішення скаржник отримав 20 березня 2019 року.

Касаційна скарга подана (здана на пошту) 22 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. Заяву про поновлення пропущеного строку скаржник не подав.

У ній не зазначено обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із викладом того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (пункт 4 частини другої статті 330 КАС) судами першої та апеляційної інстанції. Зокрема, у касаційній скарзі узагальнено мовиться про незаконність та необґрунтованість зазначених рішень. Однак мотивів, чому вони є незаконними чи необґрунтованими, які ознаки (прояви) незаконності чи неправильності рішень судів першої та апеляційної інстанції скаржник не навів.

Отже, для вирішення судом питання про обґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_2 слід навести відповідне обґрунтування порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування цих рішень.

До усунення зазначених недоліків подальший розгляд касаційної скарги неможливий. У зв'язку з цим відповідно до вимог статей 169, 332 КАС скаргу слід залишити без руху та надати ОСОБА_2 строк для усунення її недоліків. Протягом цього строку скаржнику потрібно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, навести відповідне обґрунтування порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування цих рішень

У разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута скаржнику в порядку, встановленому статтею 169 КАС.

Як видно зі змісту касаційної скарги, її автор просить переглянути та скасувати ухвалу Верховного Суду від 23 березня 2019 року про повернення касаційної скарги скаржнику, вважає це судове рішення таким, що прийняте без урахування усіх обставин у справі.

Зі сказаного випливає, що скаржник просить касаційний суд фактично проревізувати рішення того самого суду, що є неможливим, оскільки рішення суду касаційної інстанції не може бути предметом касаційного розгляду справи Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду. У розумінні частини першої статті 328 КАС оскаржена ухвала суду касаційної інстанції не є тим судовим актом, який у може бути оскаржений в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 169, 330, 332, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині скасування ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2019 року залишити без руху.

Недоліки слід усунути протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині скасування ухвали Верховного Суду від 23 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відповідальної за свою діяльність соціальної правової Держави Україна, Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити дії, про зобов'язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: М.І. Гриців

Судді: Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко