Справа № 584/311/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 р.Справа № 584/311/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 08.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Токарєв С.М., вул. Кірова, 54, м. Путивль, Путивльський, Сумська, 41500, повний текст складено 08.04.19 року по справі № 584/311/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора СРПП №3 Білопільського відділення поліції старший лейтенант поліції Ховзун Олександра Сергійовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора СРПП № 3 Білопільського відділення поліції старшого лейтенанта поліції Ховзун Олександра Сергійовича (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо складання постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, а також просив постанову серії ДПО18 № 117066 від 03.03.2019 визнати протиправною та скасувати, провадження по справі закрити, стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу адвоката.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 08.04.2019 вказаний позов задоволено частково. Скасовано постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції № 3 Білопільського ВП старшого лейтенанта поліції Ховзун Олександра Сергійовича від 03.03.2019 серії ДПО18 № 117066 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП- закрито. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено за їх необґрунтованістю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 800 грн. 00 коп.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції питання щодо розподілу судових витрат належним чином не вирішено, і в цій частині прийнято передчасне рішення.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.03.2019 Інспектором СРПП № 3 Білопільського ВП старшим лейтенантом поліції Ховзун О.С. винесено постанову серії ДПО18 № 117066 відносно позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що він 03.03.2019 о 13 год. 50 хв. керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», н.з. НОМЕР_2, на автодорозі Т 1906 здійснив обгін автомобіля КАМАЗ на перехресті доріг на с. Горобівка, чим порушив п.п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, який є в даному випадку суб'єктом владних повноважень, не надав суду будь-яких доказів правомірності свого рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не оскаржене.

Стосовно рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимоги щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 800,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що визначені позивачем понесені витрати на правничу допомогу не підтверджені відповідними доказами.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в стягненні витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

В обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначив, що він не має спеціальних знань та досвіду складення процесуальних документів, що змусило його звернутися за правничою допомогою до адвоката, у зв'язку з чим ним були понесені витрати у розмірі 800,00 грн.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано:

1) договір про надання правової допомоги від 03.03.2019, укладений між позивачем та адвокатом Латишевою В.О.;

2) розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу по договору про надання правової допомоги №16/1 від 03.03.2019, з якого вбачається, що позивачу були надані наступні послуги: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин - 100,00 грн. (кількість витраченого часу 1 година, ставка за годину 100 грн.), вивчення та правовий аналіз матеріалів справи - 100,00 грн. (кількість витраченого часу 1 година, ставка за годину 100 грн.); підготовка процесуальних документів - 600,00 грн. (кількість витраченого часу 3 години, ставка за годину 200 грн.);

3) квитанція №23 від 04.03.2019 на суму 800,00 грн.;

4) ордер серії СМ №21/19.

Положеннями ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Крім того, у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

Аналогічна позиція висловлена в додатковій постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі №810/4749/15.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, про що зазначено в постанові Верховного Суду від 23.05.2018р. провадження № 61-3416св18.

Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що витрати понесені позивачем на правничу допомогу підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що відповідач по справі є службовою (посадовою) особою Білопільського відділення поліції, колегія суддів дійшла до висновку, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань цього органу витрати на правничу допомогу у розмірі 800,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв'язку з його невмотивованістю та прийняти в цій частині нове судове рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 08.04.2019 року по справі № 584/311/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білопільського відділення поліції (вул. Соборна, 78, м. Білопілля, Сумська область, 41800) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) витрати на правничу допомогу у розмірі 800,00 (вісімсот) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) М.М. Яковенко О.П. Лях