Справа № 1540/3344/18
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3344/18
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О. В.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікації та інженерні мережі» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікації та інженерні мережі» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунікації та інженерні мережі» звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення відповідача №, №, №, №, №, № та № від 29.11.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначені податкові повідомлення-рішення були винесені податковим органом на підставі необґрунтованих висновків акту перевірки №1660/15-32-14-01/37280567 від 20.11.2017 року «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року», а тому вони є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки з боку товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікації та інженерні мережі» відсутні порушення вимог ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно-правових документів.

Позивач також зазначив, що Головним управління ДФС в Одеській області було порушено порядок вручення ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» спірних податкових повідомлень-рішень та вчиненні неправомірні дії щодо внесення підприємства до реєстру боржників.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» заперечував та наполягав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими, винесеними у відповідності до вимог чинного законодавства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року адміністративний позов ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» до головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № , № , № , № , № та № від 29.11.2017 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 29.11.2017 року в частині збільшення ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 170, 00 грн. та в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 43 грн., а всього на суму грошового зобов'язання 213,00 грн.

В інший частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» подано апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати оскаржуване рішення в частині часткового скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № від 19.11.2017 року та прийняти нову постанову, яким визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 29.11.2018 року.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги порушення відповідачем норм Конституції України, а саме факт того, що відповідач діяв протиправно та не у спосіб, наданих йому Конституцією та законами України, а також судом не було надано оцінки наданим доказам з цього приводу.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 р. розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунікації та інженерні мережі» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.09.2010 року за № 1 039913.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є: виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.; виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації; будівництво інших споруд, н. в. і. у.; підготовчі роботи на будівельному майданчику; електромонтажні роботи (основний); монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші будівельно-монтажні роботи; інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; неспеціалізована оптова торгівля; допоміжне обслуговування наземного транспорту; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; установлення та монтаж машин і устаткування; будівництво житлових і нежитлових будівель; будівництво залізниць і метрополітену; будівництво трубопроводів; будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

В період з 24.10.2017 року по 13.11.2017 року було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» з питань дотримання позивачем вимог податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року.

За результатами перевірки було складено акт №1660/15-32-14-01/37280567 від 20.11.2017 року про порушення позивачем норм податкового законодавства, а також винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- за порушення 198.5 ст. 198 ПК України - ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 5 271, 00 грн. та ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 23 010,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 5 752,00 грн.;

- за порушення п. 239.2 ст. 239 ПК України ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170, 00 грн.;

- за порушення п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», ст. 163, пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171 ПК України - ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені у розмірі 3 890, 93 грн.;

- за порушення 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 ПК України - ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 52 964,83 грн.;

- за порушення пп. 14.1.11, пп. 14.1.27, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 85.2 ст. 85, п. 138.4 ст. 138, п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України - ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 139 657,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34 324,00 грн.;

- за порушення ст. 51, п. 119.2 ст. 119, п. 176.2 ст. 176 ПК України - ППР № від 29.11.2017 року, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 510,00 грн.

Не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки №1660/15-32-14-0/37280567 від 20.11.2017 року ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» 27.11.2017 року надіслало на адресу ГУ ДФС в Одеській області відповідні заперечення, які не були взятті до уваги податковим органом у зв'язку із пропуском строків для їх подачі.

Не погоджуючись з результатами перевірки та винесеними контролюючим органом податковими-повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до положень п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визнання об'єкта оподаткування визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ ПК України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити : змість господарської операції, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно до п. 2.1, 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинними документами є письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити.

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність часткового визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС України в Одеській області № від 29.11.2017 року.

Колегія суддів вважає наведений висновок суду першої інстанції передчасним та таким, що зроблений при неповному дослідженні доказів з порушенням норм матеріального права, з огляду на наступне.

З аналізу вищенаведених законодавчих норм вбачається, що первинні документи, які відповідають законодавчим і нормативним актам, а також сутності та несуть доказовість щодо змісту здійсненої операції є підставою для відображення в облікових регістрах господарського та податкового обліку.

Будь-які документи мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, визначальною ознакою господарської операції є те, що така повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З огляду на викладене вбачається, що складені первинні документи на виконання договору доручення № 14/01-ОД від 14.01.2013 р. підтверджують здійснення ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» витрат на здійснення дій, передбачених договором, відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, а також іншим вимогам чинного законодавства України.

Так, факт здійснення господарської операції між апелянтом та ФОП ОСОБА_3 підтверджується договором № 14/01-ОД від 14.01.2013 р. та актом виконаних робіт, підписаним сторонами договору на підтвердження здійснення господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що вказаний акт відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також містить конкретизацію наданої ФОП ОСОБА_3 послуги та розмір отриманої винагороди.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу, зазначив, що наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам справи спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Тобто, суд першої інстанції погодився із припущеннями податкового органу, що первинні документи складені апелянтом не відповідають сутності та не підтверджують відносно здійснення господарської операції, а відображена у первинних документах господарська операція не є реальною.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що будь-які документи мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Проте, судом першої інстанції не було взято до уваги відсутність жодних доказів з боку відповідача стосовно того, що наведена господарська операція не була фактично здійснена.

Разом з тим, відповідачем була проведена документальна перевірка діяльності ТОВ «Комунікації та інженерні мережі», висновки якої викладені у відповідному акті, з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_3 здійснював заходи щодо стягнення заборгованості з контрагентів позивача та, відповідно, отримав відсоткову винагороду за результат своєї роботи. Проте, в акті не йдеться про те, що позивачем не було отримано коштів на погашення заборгованості, як результат діяльності ФОП ОСОБА_3, що відповідно, свідчить про досягнення економічного результату господарської операції та реальних змін у майновому стані платника податків. З матеріалів справи вбачається, що з кожного контрагента ФОП ОСОБА_3 отримав відповідну винагороду, що і відображено в актах наданих послуг до договору № / -ОД від 14.01.2013 р., тобто факт реальних майнових змін ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» не заперечується сторонами.

Крім того, відсутні жодні зауваження з боку відповідача і щодо форми наданих позивачем первинних документів, про будь-які недоліки з цього приводу не зазначено.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що акт наданих послуг, а також акти приймання/здачі робіт ОСОБА_4 відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об'єктивно відтворюють господарські операції, що є об'єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов'язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. Презумпції добросовісності платника податків відповідає обов'язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків, повинен довести наявність законних підстав для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначенні суми його податкового обов'язку.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які надані контролюючим органом докази, які б спростовували дійсність чи повноту поданої апелянтом податкової звітності.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідачем в акті перевірки вказано порушення щодо не врахування позивачем до складу інших доходів суми безнадійної кредиторської заборгованості, за якими сплинув строк позовної давності, які відповідно до ПК України визначаються як безповоротна фінансова допомога. Такі висновки контролюючого органу стосувались контрагентів позивача ТОВ «Сінтіполія» та ТОВ «Чорноморпівденьбуд».

При цьому, перевірка проводилась з 24.10.2017 р. по 13.11.2017 р. за період з 01.01.2014 р. по 30.06.2017 р., акт був сформований 20.11.2017 р. Однак, не було враховано, що 30.09.2017 р. позивачем було списано сформовану кредиторську заборгованість та віднесено її до складу доходів, а далі, відповідно до вимог чинного законодавства, віднесено цей дохід до податкової звітності та сплачено відповідні податки.

Таким чином, на час формування акта перевірки та на час формування податкового повідомлення-рішення заборгованість вже була віднесена позивачем до складу доходу та сплачено податок на прибуток. Вказані обставини підтверджуються оборотно-сальдовими відомостями з відображенням списання заборгованості, а також податковою звітністю. Проте, судом першої інстанції не було надано належної оцінки вказаним обставинам.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 29.11.2017 р. в частині збільшення ТОВ «Комунікації та інженерні мережі» суми податкового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 139 487,00 грн. через встановлені порушення податкового законодавства при виконання позивачем умов договорів від 04.01.2016 р. № 1 та від 14.03.2013 р. № 14/01-ОД, а також через не оподаткування Товариством суми безнадійної кредиторської заборгованості в якості доходу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню у повному обсязі.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікації та інженерні мережі» - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Одеській області № від 29.11.2017 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.