Справа № 631/963/18
Суддя: Пархоменко І. О.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 631/963/18
провадження № 2-а/631/26/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року смт ОСОБА_1

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді - Пархоменко І.О.,

при секретарі судового засідання - Семенко А.А.,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, треті особи: Павлоградський ВП ГУНП Дніпропетровської області, Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до поліцейського СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_4, треті особи: Павлоградський ВП ГУНП Дніпропетровської області, Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою поліцейського СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 серії НК № 072759 від 14 серпня 2018 року було накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_2, за порушення вимог п. 3.3 ОСОБА_5 дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двісті п?ятдесят п?ять гривень. Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права. Зазначив, що правил дорожнього руху не порушував. 14.08.2018 року керував автомобілемМАN НОМЕР_1 у м. Палограді. Дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» на данiй ділянці дороги не було, тому продовжив рух, але зачепив провід, який знаходився над проїжджою частиною. Вказав, що поліцейський не взяв до уваги його пояснення, в яких він зазначив, що не згоден з вказаними в постанові фактами. Винним себе не визнає, при цьому ОСОБА_5 дорожнього руху не порушував та йому не було повідомлено про будь-яке вчинене порушення зазначених ОСОБА_5, вважає, що його вина у скоєнні правопорушення не була доведена. Також поліцейський не розяснив йому права та обовязки, не повідомив про можливість відкладення справи для того, щоб скористатися правовою допомогою, порушивши його права на звернення за правовою допомогою, також, не виявив обставини, якi виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують i обтяжують відповідальність, а також не були зясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирiшення справи, внаслiдок чого при винесенні постанови поліцейським не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та iншi обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення вiдповiдно до ст. 33 КУпАП. Виходячи iз обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови, наприклад пояснення свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи iншихдоказiв по справi, на момент розгляду адміністративної справи, не було. Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 072759 від 14 серпня 2018 року, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та росить провести судове засідання без його участі.

Відповідач ОСОБА_3, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просить суд провести розгляд справи за його відсутності, у звязку із службовою зайнятістю, відзив не надав.

Представник третьої особи ОСОБА_6 повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання провести розгляд справи за його відсутності, вказав що Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 072759 від 14.08.2018 року необґрунтованим виходячи з наступного. Так 14.08.2018 року за порушення п. 2.3 ОСОБА_5 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП поліцейським СРПП № 1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 072759 від 14.08.2018 року. Згідно з п. 8, 11 ч. 1 ст. 29 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_5 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожніх мережі. Статтею 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил користування засобами транспорту. Таким чином вважають, що поліцейський СРПП № 1 Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області сержантом поліції ОСОБА_3 є уповноваженою посадовою особою органу Національної поліції на розгляд справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення. Що стосується питання законності та обґрунтованості постанови про адміністративне правопорушення серії НК № 072759 від 14.08.2018 року, якою зафіксовано порушення ОСОБА_2 , вважають законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства, виходячи з наступного. Підпунктом «б» п. 2.3 ОСОБА_5 дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 256 КУпАП України передбачено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вважають, що постанова про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 072759 від 14.08.2018 року відповідає вимогам ст. 258 КУпАП України, а зібрані в ході розгляду адміністративної справи докази вказують на скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого п. 1 ст. 122 КУпАП України з боку ОСОБА_2, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч.2 цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 14 серпня 2018 року поліцейським СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшого сержантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії НК № 072759 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Судом встановлено, що 14 серпня 2018 року поліцейським СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову серії НК № 072759 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 14 серпня 2018 року о 11 годині 55 хвилин в м. Павлоград, вул. Крилова, 8, керуючи вантажним автомобілем МАN д.з. АХ 1485 ЕА не виконав вимогу дорожнього знаку Рух вантажних Автомобілів заборонено, здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.п. 3.3 ОСОБА_5 дорожнього руху.

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, до ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановленіобовязки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ОСОБА_5 дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1. ОСОБА_5 дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці ОСОБА_5 відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих ОСОБА_5.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці ОСОБА_5, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»№ 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями), поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ОСОБА_5 дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З частини 4 ст. 258 КУпАП вбачається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктами 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція) визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст.122КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З постанови серії НК № 072759, складеної поліцейським СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 14 серпня 2018 рокупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 14 серпня 2018 року о 11 годині 55 хвилин в м. Павлоград, вул. Крилова, 8 керуючи вантажним автомобілем МАNд.з. АХ 1485 ЕА не виконав вимогу дорожнього знаку Рух вантажних Автомобілів заборонено, здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.п. 3.3 ОСОБА_5 дорожнього руху, чим скоївадміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КУпАП. До ОСОБА_2 застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Пунктом п.3.3 ОСОБА_5 дорожнього руху передбачено, що забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Частиною 1 ст. 122КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками .

Згідно з п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема статтею 122КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене зокрема ст. 122КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 5 розділу ІІІ Інструкції передбачає які питання вирішує поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції встановлені дії поліцейського при розгляді справи.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів, як зазначено в ч.2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зокрема на органи Національної поліції.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. Зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові серії НК № 072759, складеної поліцейським СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 14 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2, відсутнє будь яке посилання на докази, які свідчать про порушення позивачем правил дорожнього руху, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП. В графі «до постанови додається» немає жодного запису, тобто, посилання на докази відсутнє.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6, встановлено, що розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Приписами ч.1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач заперечував скоєння правопорушення, в якому його звинувачують, при цьому вказав у позовній заяві, що не порушував ПДД, жодних знаків, які б вказували на заборону руху вантажних автомобілів на вказаній ділянці дороги не було, тому він здійснював подальший рух та зачепив провід, який знаходився над проїжджою частиною.

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також не надав доказів правомірності складання постанови серії НК № 072759 від 14 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 288 КУпАП встановлено, що оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, що передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписи ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України визначили, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.п.3.3Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122КУпАП.

Відповідачем, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України факт порушення позивачем ОСОБА_5 дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання відповідач не з'явився, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надав. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122КУпАП відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.7, 9, 17,18, 122, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. 2, 5, 6-10, 20, 72-77, 122, 139, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_3, треті особи: Павлоградський ВП ГУНП Дніпропетровської області, Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 серії НК № 072759 від 14 серпня 2018 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст.122КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122КУпАП закрити.

Відповідно ч. 2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до Харківского апеляційного адміністративного суду до або через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_2, паспорт громадянина України Серія ММ № 608280, зареєстрований за адресою: Харківська область, смтНова ОСОБА_1, вул. Рад, 8.

Відповідач: ОСОБА_3, поліцейський СРПП Павлоградського ВП ГУНП Дніпропетровської області старший сержант поліції, 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51.

Третя особа: Павлоградський ВП ГУНП Дніпропетровської області, 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51.

Третя особа: Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А.

Суддя І. О. Пархоменко