Справа № 826/2060/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2019 року № 826/2060/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши у порядку спрщеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНКОМ»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2017 №, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНКОМ» (далі - позивач, ТОВ «БК «ІНКОМ») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2017 №, прийняте ГУ ДФС у м. Києві, про застосування штрафу на загальну суму 526 877,38 грн: у розмірі 10% на суму 26 120,39 грн (затримка на 15 і менше календарних днів), у розмірі 20% на суму 41 403,20 грн (затримка на 30 календарних днів), у розмірі 30% на суму 60 380,38 грн. (затримка від 31 до 60 календарних днів) та 40% на суму 398 973,42 грн (затримка від 61 і більше календарних днів) за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, за наслідками якої встановлено допущення позивачем порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних за січень - липень 2017 року. За результатами перевірки, на підставі акта, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу за затримку реєстрації податкових накладних, яке позивач вважає протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм податкового законодавства.

Позивач вважає, що порушення строків реєстрації податкових накладних ТОВ «БК «ІНКОМ» виникло через неприйняття контролюючим органом з невідомих причин податкової звітності в електронному вигляді. Така незаконна відмова у реєстрації податкових накладних, на думку позивача, призводить до фактичного блокування ведення господарської діяльності та накладення незаконних штрафних санкцій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 6 частини 6 статті 12 Кодекс адміністративного судочинства України.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п'ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, зазначивши, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зокрема встановлення порушення граничних строків реєстрації податкових накладних, зафіксовані належним чином в акті перевірки, висновки якого стали підставою для винесення спірного податкового повідомлення-рішення є правомірними та законними. При виконанні своїх повноважень щодо проведення камеральної перевірки та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

У відповідь на відзив на позовну заяву позивач зазначив, що у відзиві не спростовано жодним чином доводи позивача, викладені у позову, вважає, що відповідачем протиправно відмовляв у реєстрації податкових накладних, у зв'язку з чим просив позов задовольнити.

Ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, головним державним ревізором-інспектором відділу моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у м. Києві Борщевською Н.В. проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «БК «ІНКОМ», за результатами якої складено акт від 13.09.2017 №7448/26-15-12-07-20/39126316.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «БК «ІНКОМ» () граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних за січень - липень 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

На підставі вказаних висновків, відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.10.2017 №, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних:

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 261 203,88 грн - застосовано штраф у розмірі 10 % у сумі 26 120,39 грн,

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 30 календарних днів на суму ПДВ 207 015,98 грн - застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 41 403,20 грн,

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 201 267,92 грн - застосовано штраф у розмірі 30 % у сумі 60 380,38 грн,

- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ 997 433,56 грн - застосовано штраф у розмірі 30 % у сумі 398 973,42 грн.

Загальна сума штрафу становить 526 877,42 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його у порядку адміністративного оскарження до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.01.2018 №1917/6/99-99-11-03-01-15 скаргу ТОВ «БК «ІНКОМ» залишено без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - без змін.

Вважаючи висновки контролюючого органу щодо застосування штрафу незаконними, а податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що має бути скасованим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

При цьому, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки, в свою чергу, безпосередньо встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, пунктами 76.1 та 76.2 якої, передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

При цьому, 01 січня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII, яким до Податкового кодексу України внесено зміни, зокрема щодо контрольно-перевірочної роботи.

Підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України доповнено другим абзацом відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналіз зазначеної норми Податкового кодексу України свідчить, що на момент проведення перевірки предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути і інші питання такі як своєчасність реєстрації податкових накладних.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 05 червня 2018 року у справі №803/1315/17, від 11 вересня 2018 року у справі №821/187/17.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено, що згідно ІС «Єдиний реєстр податкових накладних» в період з травня 2017 року по липень 2017 року позивачем зареєстровані податкові накладні з порушенням граничного строку встановленого законом, а саме

- податкова накладна №1 від 04.05.2017, зареєстрована позивачем 15.08.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної складає 76 днів;

- податкова накладна №2 від 04.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 76 день;

- податкова накладна №3 від 05.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 90 днів;

- податкова накладна №4 від 04.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 79 днів;

- податкова накладна №5 від 16.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 днів;

- податкова накладна №6 від 17.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 днів;

- податкова накладна №7 від 17.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 75 днів;

- податкова накладна №8 від 18.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 дні;

- податкова накладна №9 від 22.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 дні;

- податкова накладна №10 від 24.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 60 дні;

- податкова накладна №11 від 24.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 дні;

- податкова накладна №12 від 24.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 60 дні;

- податкова накладна №13 від 25.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 дні;

- податкова накладна №14 від 26.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 дні;

- податкова накладна №15 від 29.05.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 61 дні;

- податкова накладна №1 від 08.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 15 дні;

- податкова накладна №2 від 08.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 15 дні;

- податкова накладна №3 від 08.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 16 дні;

- податкова накладна №4 від 09.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 15 дні;

- податкова накладна №5 від 09.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 16 день;

- податкова накладна №6 від 09.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 15 день;

- податкова накладна №7 від 13.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 16 день;

- податкова накладна №8 від 13.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 16 день;

- податкова накладна №9 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 14.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 14 день;

- податкова накладна №10 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 15.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 15 днів;

- податкова накладна №13 від 30.06.2017, зареєстрована позивачем 15.02.2017, порушення граничного терміну реєстрації накладної - 14 днів.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже належним та допустимим доказом реєстрації податкової накладної є квитанція в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пунктів 11-15 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки податкової накладної.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Отже, як Податковим кодексом України, так і Порядком №1246 передбачено, що у разі отримання контролюючим органом податкової накладної від платника податку, за результатами проведення перевірки яких, платнику податку надсилається квитанція про прийняття, неприйняття або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Як встановлено з матеріалів справи, вищевказані податкові накладні, що виписані в період з травня 2017 року по червень 2017 року зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних в період з 14.08.2017 по 29.08.2017, тобто з порушенням встановленого терміну реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем в обґрунтування своєї позиції не надано суду доказів надсилання податкових накладних, перелік, яких зазначено в акті перевірки, як таких, що своєчасно незареєстровані, в строки, передбачені абз.17 п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та вказуючи на протиправність податкового повідомлення-рішення, позивач посилається на те, що саме відповідачем створені штучні перешкоди в реєстрації податкових накладних, відповідальність та негативні наслідки по яким покладено на ТОВ «БК «ІНКОМ».

Разом з тим, суд зазначає, що норми Податкового кодексу України не містять такої підстави для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних як відсутність вини суб'єкта господарювання, крім того, позивач наділений правом оскарження протиправних дій/бездіяльності контролюючого органу як в адміністративному так і в судовому порядку, проте належних і достатніх доказів оскарження дій чи бездіяльності податкового органу щодо відмови у реєстрації чи розірвання договору про визнання електронних документів до суду не надано.

Таким чином, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримані вимоги Податкового кодексу України та Порядку №1246 щодо порядку та строків реєстрації вищевказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказане порушення тягне за собою накладання на платників, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 Податкового кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації податкових накладних, штрафу в розмірі, визначеному пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, а саме 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування: - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції відповідно до частини першої статті 120-1 Податкового кодексу України, відтак приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві діяло на підставі та в межах визначених повноважень, передбачених законом, а тому підстави для скасування такого рішення відсутні.

Згідно положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як обґрунтування своїх доводів про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Натомість відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийнятого ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНКОМ» (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Уральська, 12, ідентифікаційний код 39126316) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржено за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська