Справа № 215/737/19(2-а/215/74/19)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 215/737/19(2-а/215/74/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року (головуючий суддя Коноваленко М.І.)

у справі № 215/737/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2019 позовна заява передана на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 19.02.2019, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду за територіальною підсудністю. Позивач наполягає, що адміністративна справа повинна розглядатись за місцем його проживання, зазначає, що при визначенні юрисдикції спору згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.25, ч.2 ст.26 КАС України факт, чи відноситься спір до повноважень окружного суду не може бути визначальним.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі виходив з того, що адміністративний позов про визнання судом бездіяльності відповідача протиправною, з огляду на положення п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, відноситься до юрисдикції адміністративних судів. Заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду місцевим загальним судом, тому як дана справа не відноситься до виключного переліку справ, зазначених у ч.1 ст.20 КАС України, які підсудні місцевим судам.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 20 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15.12.2017 змінено юрисдикцію адміністративних судів, зокрема, звужено предметну юрисдикцію загальних місцевих судів, як адміністративних судів, спори про публічно-правовий спір, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, віднесені до предметної юрисдикції окружних адміністративних судів, оскільки не зазначені у ч. 1 ст. 20 КАС України.

Щодо посилання позивача на ч. 1 ст. 25 КАС України, згідно якої він має право вибрати суд за місцем свого проживання, колегія суддів зазначає наступне.

Правила предметної підсудності, передбачені статтею 20 КАС України, разом з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення окремих категорій адміністративних справ.

В розумінні ч.2 ст.20 КАС України предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Отже, до вирішення питання про територіальну підсудність відповідної справи має бути визначений адміністративний суд, повноважний здійснювати судочинство у цій справі у підвідомчих йому провадженнях, оскільки на відміну від адміністративної юрисдикції як компетенції адміністративних судів щодо розгляду справ у публічно-правових спорах, предметна підсудність відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України - це розмежування повноважень адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ, які належать до адміністративної юрисдикції.

Щодо територіальної підсудності даної справи, то і позивач, і відповідач у даній справі знаходяться у м. Кривому Розі, що за територіальною підсудністю (з урахуванням предметної підсудності) відноситься до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стосовно предметної підсудності чинний КАС України аналогічної норми не містить.

Проте, згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, чинним Кодексом адміністративного судочинства України не заборонено застосовувати аналогію закону щодо прогалин у процесуальному законодавстві.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо, рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема визначених статтею 20 КАСУ, тобто у разі порушення правил предметної підсудності.

В даному випадку судом першої інстанції з метою уникнення підстав для безумовного скасування судового рішення направлено справу за предметною підсудністю, яка визначена у статті 20 КАСУ, що відповідає приписам процесуального законодавства, а також статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо необхідності розгляду справи судом, встановленим законом. У цій справі таким судом є окружний адміністративний суд, а не місцевий загальний суд як адміністративний.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про необхідність передачі адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії, за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст.ст.311, 312, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року у справі № 215/737/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко