Справа № 826/14819/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

06 травня 2019 року м. Київ№ 826/14819/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С.

до Реєстратора філії комунального підприємства

"Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава

Сергійовича

треті особи, які Галфіна Бізнес ЛТД,

не заявляють Головне управління Держгеокадастру у м. Києві,

самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

на предмет спору: Петріцька А.П.

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії,

поновлення запису,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С. (адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до реєстратора філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича (адреса: 01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, 4-Б, офіс 14), в якому просить суд:

- визнати дії Донського Ярослава Сергійовича, Філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради (01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського 4- Б, офіс 14) протиправними;

- зобов'язати Донського Ярослава Сергійовича, Філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради скасувати запис про:

- виникнення права власності, а саме: індексний номер: 37736728 від 24.10.2017 16:53:26, внесений Донським Ярославом Сергійовичем, Філія Комунального підприємства «ДОБРОБУТ» Литвинівської сільської ради у м. Києві, на земельну ділянку, що розташована по вул. Панфіловців, 43,43/1 у Печерському району м. Києва, кадастровий номер НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000;

- виникнення права власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Панфіловців, 43,43/1 у Печерському районі м. Києва, кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 37735934 від 24.10.2017 16:34:48, за Галфіна Бізнес Л'ГД, код ЄДРПОУ відсутній, підстава виникнення права власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Панфіловців, 43,43/1 у Печерському районі м. Києва, кадастровий номер НОМЕР_2 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НОМЕР_5 виданий 24.10.2017, видавник: ГУ, Держгеокадастру у м. Києві; заява про поділ, серія та номер: 7227, виданий 12.10.2017, видавник: посвідчена Петріцькою А.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та земельну Ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 000) витяг з Державного земельного кадастру про земельні Ділянки, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 24.10.2017, видавник: ГУ Держгеокадастру у м. Києві;

- поновити запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Панфіловців, 43/1 у Печерському районі м Києва кадастровим номер НОМЕР_3 за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» , накопичувальний рахунок: 1026 в Національному банку України, адреса: 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 60.

В якості підстав позову позивач зазначив, що реєстратором філії Комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донським Ярославом Сергійовичем внесено запис про виникнення права власності на земельні ділянки, розташовані по вул. Панфіловців, 43, 43/1 у Печерському районі м. Києва, кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за юридичною особою нерезидентом України - Галфіна Бізнес ЛТД на підставі заяви про поділ земельної ділянки. Позивач зазначив, що є власником земельної ділянки НОМЕР_3, що була поділена, разом з тим, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не приймалося жодних рішень про відчуження нерухомого майна та його поділ, у зв'язку з чим останній вважає дії реєстратора протиправними та такими, що посягають на право власності юридичної особи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017 відкрито провадження у даній адміністративній справі, постановлено провести підготовку адміністративної справи до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.11.2017 закрито підготовче провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду по суті на 19.02.2018; залучено Галфіна Бізнес ЛТД, Головне управління Держгеокадастру у м. Києві, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцьку А.П. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві надано пояснення, у якому зазначено, що на праві власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Чинар-Груп» зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 по вул. Панфіловців, 43,43/1 у Печерському районі м. Києва. Право власності на вказану земельну ділянку 14.09.2016 було зареєстровано за АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а в подальшому 17.05.2017 - за Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплектфонд» (ідентифікаційний код - 38989191), 19.09.2017 - за громадянином ОСОБА_4, 20.09.2017 - за Галфіна Бізнес ЛТД. Разом з тим, 24.10.2017 скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 та зареєстровано нові земельні ділянки внаслідок поділу - НОМЕР_2 та НОМЕР_1 з зазначенням власника - Галфіна Бізнес ЛТД. Окремо, Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві наголошено, що поновлення запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за певною особою неможливо, відтак вимога позивача щодо поновлення запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Панфіловців, 43/1 у Печерському район, м Києва кадастровим номер НОМЕР_3 за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

19.02.2019 судом оголошено перерву, справу призначено до розгляду на 24.05.2019, витребувано докази у Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Реєстратора філії комунального підприємства "Добробут" Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича та Державного підприємства "Національні інформаційні системи".

24.05.2019 представники Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та Головного управління Держгеокадастру у м. Києві були присутні, представники реєстратора філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради Донського Ярослава Сергійовича та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петріцької А.П. у судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд постановив про перехід до стадії письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

З тексту рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2013 у справі № 5011-55/13034-2012 вбачається, що 31 серпня 2007 року між ВAT «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 2203/07/КИ-310, відповідно до п. 2.1. якого Банк відкриває Позичальнику відновлювану кредитну лінію на споживчі цілі, на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 5 269 000,00 доларів США зі сплатою по процентній ставці 14% річних.

З метою забезпечення вимог по Договору кредиту між позивачем та ОСОБА_5 31.08.2007 року було укладено іпотечний договір, згідно п.п. 1, 2 якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку, що розташована на вул. Панфіловців, 43 у Печерському районі м. Києва (кадастровий номер НОМЕР_6);

- земельну ділянку, що розташована на вул. Панфіловців, 43/1 у Печерському районі м. Києва (кадастровий номер 82185010).

15 квітня 2010 року ОСОБА_5 без згоди банку згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки продала об'єднаний в одну земельну ділянку Предмет іпотеки громадянину ОСОБА_6 який, в свою чергу, куплену ним об'єднану земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 14.05.2010 продав за договором купівлі-продажу земельної ділянки ТОВ «ЧИНАР-ГРУП».

Згідно рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2013 звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів на: земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3 цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою на вул. Панфіловців, 43, 43/1 у Печерському районі м. Києва та належить на праві власності TOB «Чинар-Груп» (ідентифікаційний код: 37081111, адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 07.06.2010 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 02-8-00281 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.05.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Байдик Т.М., реєстраційний номер 887 за початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації згідно експертної грошової оцінки - 11 396 700,00 (одинадцять мільйонів триста дев'яносто шість тисяч сімсот) гривень.

У зв'язку з неможливістю виконання рішення від 26.02.2013 у справі № 5011-55/13034-2012 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося повторно до суду з позовом до ТОВ «ЧИНАР-ГРУП» з вимогою визнати право власності на: земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3 за банком.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 у справі № 910/6448/15-г позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено повністю; визнано за ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер: НОМЕР_3.

Відповідно до витягу від 10.07.2018 № 130346591 (номер запису 16453336), 14.09.2016 приватним нотаріусом Грек Анжелікою Василівною зареєстровано право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі рішення суду від 30.06.2016 у справі № 910/6448/15-г.

У додаткових поясненнях по справі № 826/14819/17 від 13.07.2018 представником позивача зазначено, що внаслідок протиправних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича на інших осіб було неправомірно та незаконно припинено право власності АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (рішення № 37177220 від 19.09.2017) та незаконно зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва № 78 від 20.09.2017, виданого приватним нотаріусом Нотари О.І. (рішення № 3717220 від 19.09.2017), що призвело до подальшого неодноразового відчуження земельної ділянки шляхом продажу та поділу.

Позивач у поясненні наголосив, що внаслідок подальших протиправних дій з повторним відчуженням майна та його поділом, порушено право власності на земельну ділянку.

Оцінивши за правилами статті 90 КАС України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Адміністративною справою у розумінні пунктів 1, 2 частини 1 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Під суб'єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

В силу ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд принагідно відмічає, що правові висновки в частині правових питань «визначення предметної юрисдикції справи, при встановленні якої має бути враховано суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридична природи обставин у справі» відображено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа № 357/14358/15-а).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12.10.1978) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Отже, оскільки спірні правовідносини виникли у зв'язку з порушенням приватного права АТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме права власності на земельну ділянку, в обґрунтування непорушності якого останній посилається на приписи Конституції України, що свідчить про оскарження рішення відповідача в контексті матеріально-правового питання порушення права власності, з метою захисту якого позивач і подав відповідний позов, враховуючи, що оскаржувані позивачем дії реєстратора є наслідком неодноразових протиправних дій з боку інших осіб, що посягають на особисте право власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою м. Київ, вул. Панфіловців, 43/1, що являє собою самостійний предмет судового розгляду, який, з огляду на інтерес позивача, заявлені вимоги, зміст та юридичну природу відносин, становить приватно-правовий характер, а відповідно, приймаючи до уваги ознаки другорядності публічно-правового спору, суд вважає, що сутність спору виходить за межі предметної юрисдикції адміністративного суду та підлягає захисту в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Аналогічні приписи щодо підстав для закриття провадження у справі містилися в редакції КАС України, що діяла на час виникнення спірних відносин.

Враховуючи викладене, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер правовідносин у цій справі, суд вважає, що даний спір про скасування рішення, а також похідної, по суті, вимоги про скасування запису, непідвідомчій адміністративному суду, а є таким, що підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 238, 241, 242, 243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у адміністративній справі № 826/14819/17 за позовом вих. № 3-242100/6796 від 07.11.2017 Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Валендюка В.С.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 та ч. 2 ст. 238, п. 13 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Згідно з частиною восьмою статті 283 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення у порядку, встановленому ст. ст. 295 - 297 КАС України.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя К.С. Пащенко