Справа № 120/1399/19-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

02 травня 2019 р. Справа № 120/1399/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дончик В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Могилів-Подільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії

в с т а н о в и в :

24.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Могилів-Подільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив:

- визнати дії Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо невиконання постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області у справі №2-А- 1447/2010 незаконними;

- визнати дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати при виконанні рішення суду у справі №2-А-1447/2010 незаконними;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію відповідно до постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07.12.2010 у справі №2-А-1447/2010 починаючи з вересня 2011 року по день постановлення рішення суду та в подальшому здійснювати нарахування пенсії у відповідності до вказаної постанови суду;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів за період з вересня 2010 року по день постановлення рішення;

- зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначену позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Частиною 2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись із цим позовом, фактично оскаржує дії Могилів-Подільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного, на його думку, виконання постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27.12.2010 року у справі №2-А- 1753/2010 р., якою його позов задоволено частково, визнано незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії у відповідності до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області, призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 з 15 жовтня 2010 року державну пенсію по 3-й групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановивши її розмір не менше шести мінімальних пенсій по віку та нарахувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії по віку, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з подальшим її перерахунком у звязку зі зміною його розміру.

На переконання позивача, в процесі виконання постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27.12.2010 року у справі №2-А- 1753/2010 р., субєктом владних повноважень Могилів-Подільським обєднаним Управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області допущено порушення його прав, а саме здійснено перерахунок його пенсії у відповідності до вимог Постанови КМУ від 20.02.2019 року №124, а не рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27.12.2010 року.

Тобто, предметом спору в межах заявлених позовних вимог - є неналежне, на думку позивача, виконання відповідачем постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27.12.2010 року у справі №2-А- 1753/2010 р. щодо нарахування та виплати його пенсії, і намагання позивача в такий спосіб примусити відповідача виконати це судове рішення.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обовязковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII).

За ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов'язати суб'єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об'єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов'язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Подібна правова позиція висловлена в постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Ураховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що не являється публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів даний спір, оскільки спірні правовідносини стосуються виконання постанови Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27.12.2010 року у справі №2-А- 1753/2010 р., а тому вказаний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського обєднаного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Дончик Віталій Володимирович