Справа № 826/10579/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 826/10579/15

адміністративне провадження № К/9901/4227/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Анцупової Т.О., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018р. (суддя - Григорович П.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018р. (судді - Епель О.В., Губська Л.В., Степанюк А.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - Уповноважена особа Фонду) про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №41908 від 26.06.2014р., укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом №6 від 18.11.2014р. (згідно переліку);

зобов'язати Уповноважену особу Фонду подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо нього, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) включити його до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив його до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. Вважає, що віднесення його договору банківського вкладу до нікчемного на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 зазначеного Закону є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.03.2018р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №41908 від 26.06.2014р., укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом №6 від 18.11.2014р.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Український фінансовий світ» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб доповнення до Переліку рахунків про збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018р. скасовано рішення суду першої інстанції.

Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) від 26.06.2014р. №41908, укладеного між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформленого наказом від 18.11.2014р. №6 (згідно переліку) закрито.

Позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» щодо невключення позивача до Переліку вкладників ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування фізичних осіб, за вкладом на банківському рахунку позивача, відкритому на підставі договору банківського вкладу (депозиту) від 26.06.2014р. №41908.

Зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення позивача до Переліку вкладників ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо вкладу на банківському рахунку позивача за договором банківського вкладу (депозиту) від 26.06.2014р. №41908.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодилась Уповноважена особа Фонду, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що дії Уповноваженої особи Фонду повністю відповідають положенням Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перевіркою виявлено, що договір банківського вкладу, укладений між позивачем та банком, має ознаки нікчемності правочину на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 цього Закону, зокрема, такого, що призвело до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, а тому до нього правомірно застосовано відповідні наслідки.

Позивач відзив на касаційну скаргу до суду не подавав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.06.2014р. між позивачем та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» №41908. (а.с. 18 - 19)

Відповідно до умов п. 1.1 цього Договору банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 190000 грн у тимчасове строкове користування на строк до 26.07.2014р. та зобов'язується сплачувати проценти за його користування.

Згідно пункту 2.3.1. цього Договору вкладник зобов'язується протягом трьох днів з дати укладення цього Договору внести готівкою або безготівковим шляхом суму вкладу на вкладний (депозитний) рахунок. Внесення суми вкладу оформлюється відповідним розрахунково-касовим документом, який підтверджує внесення (перерахунок) грошових коштів та зберігається у вкладника.

Судами встановлено, що відповідно до наданої до суду квитанції №TR.56200.861.40 від 26.06.2014р. на вкладний (депозитний) рахунок позивача внесено грошові кошти в розмірі 190000 грн.

14.08.2014р. на підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014р. №491 «Про віднесення ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Банку», яким з 15.08.2014р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в банку Гончарова Сергія Івановича.

Наказом Уповноваженої особи від 30.10.2014р. №34 створено Комісію щодо визнання нікчемними правочинів (договорів) банківських вкладів (депозитів). (а.с. 34)

Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014р. №717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ Український фінансовий світ». (а.с. 32)

10.11.2014р. Комісією проведено засідання щодо визнання нікчемними вкладів, оформленого відповідним протоколом та визначено нікчемними правочини згідно Додатку №1. (а.с. 35)

На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014р. №119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ Український фінансовий світ» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014р. та призначено Гончарова С.І. Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку строком на 1 рік з 13.11.2014р. по 12.11.2015р. (а.с. 33)

Судами встановлено, що на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21.11.2014р. Фонд розпочинає виплати коштів вкладники ПАТ «КБ «Український фінансовий світ»; для отримання коштів вкладники з 21.11.2014р. по 31.12.2014р. включно можуть звернутись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Альфа-Банк»; виплати гарантованої суми відшкодування буде здійснюватись відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. (а.с. 168)

На засіданні Виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014р., оформлене протоколом №237/14, вирішено погодити рішення Уповноваженої особи Фонду про тимчасове обмеження (блокування) виплати по деяким записам у базі даних про вкладників ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», що були внесені з 01.07.2014р. по 16.07.2014р. з метою недопущення можливого протиправного відшкодування виплат по зазначеним записам за рахунок Фонду. (а.с. 40)

На підставі зроблених Комісією висновків Уповноваженою особою Фонду прийнято наказ від 18.11.2014р. №6, яким визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори) згідно переліку, який додається до наказу. (а.с. 38)

Згідно Додатку №1 до наказу від 18.11.2014р. №6 договір банківського вкладу (депозиту) від 26.06.2014р. №41908, укладеного між позивачем та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», включено до вказаного переліку під порядковим номером №3032. (а.с. 39)

Листом від 19.12.2014р. №001/2471 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що договір банківського вкладу між ним та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» від 26.06.2014р. №41908 та операції з внесення і перерахунку грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, є нікчемними відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України. (а.с. 21)

Листом від 13.03.2015р. вих. №48/СВ-568 слідчим СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві повідомлено банк про проведення досудового розслідування за фактом вчинення працівниками ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України. (а.с. 41)

Судами встановлено, що договір банківського вкладу позивача визнано нікчемним на підставі ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим його не включено до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково,суд першої інстанції виходив з того, що позивач є вкладником у ПАТ «Дельта Банк» в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому на нього розповсюджуються гарантії на відшкодування вкладу за рахунок коштів Фонду. При цьому суд виходив з того, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів та не доведено суду, що умови укладеного договору банківського вкладу позивача передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання вкладнику чи кредиторам банку переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку. Крім того, позивач є вкладником, а не кредитором ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», а тому є тією особою, яка набула право на гарантоване відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості доводів відповідачів щодо нікчемності договору банківського вкладу позивача у зв'язку із тим, що операція на виконання вказаного договору не передбачала фактичного внесення готівкових коштів та здійснювалась за рахунок внутрібанківських проводок, оскільки зазначене не свідчить про нікчемність укладених правочинів, а факт розміщення на вкладному рахунку позивача грошових коштів у відповідних розмірах відповідачами не заперечується.

Також суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку, проте відповідного судового рішення щодо визнання укладених договорів недійсними відповідачем суду не надано.

Суд виходив з того, що зарахування грошових коштів позивачем на вкладний рахунок, відкритий у ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, тобто до 15.08.2014р.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач є вкладником у ПАТ «Дельта Банк» в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та має право на отримання гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Водночас хоча відповідачі і наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів, при їх виявленні Фонд, його уповноважена особа чи банк не компетентні визнавати правочини нікчемними, оскільки правочин є нікчемним відповідно до закону за наявності підстав, виключний перелік яких регламентовано частини 3 статті 38 Закону.

Крім того, апеляційної інстанції виходив з того, що положення статті 228 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому суд виходив з того, що єдиною та необхідною умовою для не включення особи (клієнта банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких регламентовано ч. 3 ст. 38 Закону.

Також апеляційний суд виходив з того, що кошти на рахунок позивача внесені ним особисто через касу банку в день укладення договору банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 26.06.2014р. №41908, договір банківського вкладу позивача містить стандартні умови депозитного договору та не передбачає надання вкладнику будь-яких переваг перед іншими вкладниками (клієнтами) банку, і відповідачами не доведено зворотного.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що ані в наказі від 18.11.2014р. №6 щодо визнання нікчемними правочинів, зокрема договору позивача та вказаних за ним транзакцій, ані в надісланому позивачу листі-повідомленні від 19.12.2014р. Уповноваженою особою Фонду не зазначено конкретної підстави (пункту ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), за якою правочини позивача з банком є нікчемними і позивачу відмовлено у включенні до Переліку вкладників, а лише наведено загальне посилання на частини 2, 3 статті 38 Закону та статі 228 ЦК України.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що відповідачами не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною 3 статті 38 Закону №4452-VI, для віднесення до нікчемних договору, укладеного між позивачем і банком, та/або правочину із зарахування коштів на його банківській рахунок, а також не надано суду жодних належних та допустимих у розумінні статей 73, 74 КАС України доказів, які б підтверджували, що кошти, залучені на рахунок позивача, не є вкладом, а позивач не є вкладником банку у розумінні статті 2 Закону.

Судом апеляційної інстанції відхилено доводи Уповноваженої особи Фонду про те, що метою укладання договору між позивачем та ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» є штучне створення обов'язку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати кошти за вкладом і що такий договір є нікчемним, ґрунтуються лише на припущеннях.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що довідка про рух коштів по рахункам клієнтів банку, яка містить інформацію щодо 48 невідомих осіб, не є розрахунковим, бухгалтерським або іншим первісним банківським документом, не є належним і допустимим доказом у справі, оскільки факт внесення або невнесення готівки позивачем на його рахунок, факт «дроблення» іншого великого вкладу, рух коштів по банку в цей операційний день, залишок готівки на початок та кінець такого робочого банківського дня, а також інші обставини, які мають значення у цій справі підтверджуються, відповідно до приписів Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні №174 та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах №492, зовсім іншими документами обліку, а не такою довідкою.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок прийняття такого рішення, а тому встановлена правова природа такого рішення (наказу) унеможливлює здійснення судового розгляду вимог щодо визнання його протиправним і скасування.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи наведені у касаційній скарзі, висновки суду апеляційної інстанції не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що між позивачами та банком укладено договір банківського вкладу, позивач в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позову.

Така обставина як наявність руху коштів по рахункам інших клієнтів банку, які мали на той час великі вклади, та відповідно до яких в цей час проводились операції по рахункам вкладників, не може бути підставою для відмови позивачу у включенні його до переліку вкладників.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивачів до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв'язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суду апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, тому суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» залишити без задоволення, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2018р. - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

Т.О. Анцупова

В.М. Кравчук