Справа № 420/1155/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 420/1155/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кравченко М.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

07 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Голови П'ятого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_3, Заступника голови П'ятого апеляційного адміністративного суду Вербицької Н.В., третя особа: В.о. голови П'ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О. про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2019 року позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови П'ятого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_3, Заступника голови П'ятого апеляційного адміністративного суду Вербицької Н.В., третя особа: В.о. голови П'ятого апеляційного адміністративного суду Димерлій О.О. про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу, у зв'язку з тим, що позивач не усунула недоліки адміністративного позову вказані в ухвалі суду від 28 лютого 2019 року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу з мотивів порушення судом норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апелянта обґрунтовані тим, що судом першої інстанції не досліджено всіх доказів по справі щодо неможливості сплати судового збору.

06 травня 2019 року до суду від голови П'ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Інші сторони своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористались та не подали відзиви на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року розгляд справи було призначено в письмовому провадженні, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред'явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтям 160,161,172 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Статтею 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб'єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересах осіб. Позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 169 КАС України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено 5-денний термін для усунення недоліків позовної заяви, серед яких зокрема вказано:

- позивачем подано до суду ксерокопії адміністративного позову нечитабильної якості;

- позивачем не вказано власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків, адреси електронної пошти та індексу. Номер засобу зв'язку вказано нерозбірливим почерком;

- позивачем не надано копії адміністративного позову для відповідача;

- із позовної заяви неможливо зрозуміти у чому саме полягає порушення прав та законних інтересів позивача;

- позивачем не надано підтвердження про те, що нею не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

Також вказаною ухвалою позивачу відмовлено у задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

04 березня 2019 року на виконання вимог ухвали позивачем подано ксерокопію заяви про усунення недоліків. Вказана заява написана позивачем нерозбірливим почерком, відтак, із вказаної заяви неможливо встановити повний зміст наведених у ній доводів.

При цьому, у заяві позивач вказала, що не звільнення її від сплати судового збору перешкоджає їй у доступі до правосуддя, тому просить звільнити її від сплати судового збору.

Слід зазначити, що суд першої інстанції, враховуючи обставини справи, що перешкоджали особі здійсненню права на звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

Судова колегія, дослідивши заяву ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції вірно встановив, що наведені у заяві підстави є необґрунтованими, не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами, які встановлюють викладені у заяві обставини.

Одночасно, апеляційний суд враховує, що маючи намір добросовісної реалізації належного права на перегляд своєї справи, сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону.

Стосовно звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правила відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати закріплені в ст.8 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає вказані можливості щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру чи звільнення від сплати судового збору враховуючи майновий стан фізичних осіб.

Отже, з наведеного слідує, що у випадку звернення до суду фізичної особи, враховуючи її майновий стан, суд може своєю ухвалою зменшити такій фізичній особі розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити її від оплати судових витрат повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити такій фізичній особі сплату судових витрат на визначений строк.

Слід зауважити, що як на час звернення до суду першої інстанції, так і після усунення недоліків адміністративного позову, позивачем не було надано суду першої інстанції жодного доказу, що підтверджував би важкий майновий стан позивача, який позбавляє її можливості сплатити судовий збір, а також позивачем не надано підтвердження щодо наявності пільг щодо сплати судового збору передбачених ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що посилання позивача, стосовно того, що суду відомі обставини за якими її звільнено від сплати судового збору ВС КАС по справі №815/6096/17, по справі №815/713/18 не є підставою для звільнення від сплати судового збору за даним адміністративним позовом, без надання до суду відповідних доказів.

Крім того, позивач не усунула решти виявлених недоліків позовної заяви, які були вказані в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року.

Таким чином, з наведеного слідує, що позивачем не виконано вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року та не усунуто недоліків позовної заяви, в наслідок чого, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв'язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов'язки. Учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліметаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що позивачу в повній мірі була надана можливість реалізувати своє право на звернення до суду, однак ОСОБА_2 не реалізувала в повному обсязі своє право на належний розгляд її справи у відповідності до вимог КАС України..

Відповідно статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вимоги наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.