Справа № 1940/1309/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2630/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року (головуючого судді Мартиць О.І.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження о 15 год. 14 хв. в м. Тернопіль повний текст рішення складено 25.01.2019 у справі №1940/1309/18 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТзДВ «Кременчанка» 11.07.2018 звернулося в суд з уточненим позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення за №, №, № від 27.06.2018, №, № від 02.07.2018, прийняті Головним управлінням ДФС у Тернопільській області на підставі акту від 11.06.2018 №1672/19-00-14-01/05516139 «Про результати планової виїзної документальної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Тернопільській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що перевіркою встановлено порушення податкового законодавства, яке виявлене на підставі документальної планової виїзної перевірки ТДВ «Кременчанка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 щодо взаємовідносин із ТОВ «Мрія-К, ТОВ «АгроБукФермер».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Чорнописька В.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача Подковський А.О. проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, представників сторін у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, керуючись нормами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання 2018 рік - 06.03.2018 Головним управлінням ДФС у Тернопільській області видано наказ №547 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки», яким визначено провести з 19.03.2018 документальну планову виїзну перевірку ТДВ «Кременчанка» (код ЄДРПОУ 5516139) за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 тривалістю 20-ть робочих днів (том 1 аркуш справи 28).

На виконання наказу №547 від 06.03.2018 та на підставі направлень від 16.03.2018 №985, №986, №987, №988, №989 (том 1 аркуші справи 29-33), виданих Головним управлінням ДФС у Тернопільській області, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, пункту 77.1 статті 77, пункту 82.1 статті 82 ПК України проведена документальна планова виїзна перевірка товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017.

20.03.2018 наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області №662 «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки» перенесено терміни проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» () з 20.03.2018 до дати отримання копій документів або забезпечення доступу до них відповідно до пункту 85.9 статті 85 ПК України.

Наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області №888 від 20.04.2018 поновлено з 23.04.2018 проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» на невикористаний термін 19-ть робочих днів.

Наказом Головного управління ДФС у Тернопільській області №1047 від 18.05.2018 продовжено терміни проведення документальної планової виїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» на 10-ть робочих днів з 22.05.2018.

11.06.2018 прийнято Акт Головного управління ДФС у Тернопільській області №1672/19-00-14-01/05516139 «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017» (том 1 аркуші справи 37-75), яким встановлено порушення ТДВ «Кременчанка» зокрема: - підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 ПК України, пункту 5, пункту 21 П(С)БО «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 ТДВ «Кременчанка» занижено податок на прибуток підприємств в сумі 503057 грн. за третій квартал 2017 року, що призвело до заниження податку на прибуток за три квартали 2017 року в сумі 503057 грн. та за 2017 рік в сумі 503057 грн.; - пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1, пункту 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, а саме: занижено податок на додану вартість всього в сумі 460594 грн., в т.ч. за: - липень 2017 року - 234975 грн., - за листопад 2017 року - 225619 грн.; - пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1, пункту 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, підпункту 5 пункту 4 розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (із змінами і доповненнями), а саме: завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового кредиту (рядок 21 Декларації з ПДВ) за березень 2017 року в сумі 234975 грн., за квітень 2017 року в сумі 234975 грн., за травень 2017 року в сумі 234975 грн., за червень 2017 року в сумі 234975 грн., за грудень 2017 року в сумі 333333 грн.; - підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту «г» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1, підпункту 168.1.2, підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України, розділу ІV Податкового кодексу України, а саме занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 29099,02 грн.; - підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, пункту 1.1 та пункту 1.2 розділу І, пункту 3.2, 3.3, 3.6 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015, внаслідок чого податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум нарахованого та утриманого з них податку за I-IV квартали 2017 року подані ТДВ «Кременчанка» до Кременецької ОДПІ з недостовірними відомостями, що призвели до зменшення (збільшення) податкових зобов'язань платників податків (неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з отриманих директором та працівниками підприємства доходів як додаткове матеріальне благо за ознакою доходу « 126» та « 127»); - підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту «г» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» 171.2 пункту 171.2 статті 171, підпункту «а» 176.2 пункту 176.2 статті 176 ПК України, а саме занижено військовий збір на загальну суму 2013,66 грн.

Не погоджуючись із викладеними в акті висновками планової виїзної документальної перевірки 18.06.2018 ТДВ «Кременчанка» подано заперечення на акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017» №1672/19-00-14-01/05516139 від 11.06.2018 вих. №727 від 18.06.2018 (том 1 аркуші справи 76-80)

Листом Головного управління ДФС у Тернопільській області «Про розгляд заперечення» №5316/10/19-00-14-01-11/13012 від 25.06.2018 розглянуто заперечення №727 від 18.06.2018 на акт №1672/19-00-14-01/05516139 від 11.06.2018 та прийнято рішення про залишення заперечення ТДВ «Кременчанка» від 18.06.2018 №727 без задоволення та без змін висновки акта перевірки Головного управління ДФС у Тернопільській області від 11.06.2018 №1672/19-00-14-01/05516139 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 (том 1 аркуш справи 81)

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області прийнято податкові повідомлення-рішення: - № від 27.06.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 628821,25 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 503057 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 125764,25 грн. (том 1 аркуш справи 82); - № від 27.06.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 575742,50 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 460594,00 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 115148,50 грн. (том 1 аркуш справи 83); - № від 27.06.2018, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, у зв'язку з чим застосовано суму штрафних санкцій на суму 00,00 грн. (том 1 аркуш справи 84); - № від 02.07.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 36373,78 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 29099,02 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 7274,76 грн. (том 1 аркуш справи 86); - № від 02.07.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 2517,08 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 2013,66 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 503,42 грн. (том 1 аркуш справи 87).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що контролюючим органом протиправно прийняті податкові повідомлення-рішення, а тому їх слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний: стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України; вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв'язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб'єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку); подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством; виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; забезпечувати збереження документів, пов'язаних з виконанням податкового обов'язку, протягом строків, установлених цим Кодексом

Відповідно до підпунктів 44.1, 44.6 статті 41 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Аналізуючи прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення: - № від 27.06.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 628821,25 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 503057 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 125764,25 грн. (том 1 аркуш справи 82); - № від 27.06.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 575742,50 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 460594,00 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 115148,50 грн. (том 1 аркуш справи 83); - № від 27.06.2018, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, у зв'язку з чим застосовано суму штрафних санкцій на суму 00,00 грн. (том 1 аркуш справи 84), колегія суддів погоджується із такими з врахуванням наступного.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1. статті 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктом 135.1. статті 135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 5, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 зареєстрованого Міністерством юстиції України 14.12.1999 № 860/4153 Дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Дохід відображається в бухгалтерському обліку в сумі справедливої вартості активів, що отримані або підлягають отриманню.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Як передбачено пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відтак, згідно вимог ПК України, який регулює, зокрема, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, підставою, що позбавляє платника податків права на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, є не підтвердження його податковими накладними, або підтвердження податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 ПК України.

Згідно статті 1 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до статті 3 Закону №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 8 Закону №996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів. Керівник підприємства зобов'язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

За змістом частин першої-другої статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Господарські взаємовідносини між ТзДВ «Кременчанка» та ТОВ «Мрія-К» () відбувались на підставі договору поставки від 23.08.2017 № 295/23-08 підписаний від ТзДВ «Кременчанка» директором ОСОБА_5 та ТОВ «Мрія-К» ОСОБА_6, а на підтвердження наявності господарських взаємовідносин з ТОВ «Мрія-К» позивачем надано видаткові накладні за період серпень-вересень 2017 року підписані ОСОБА_6, податкові накладні за період серпень-вересень 2017 року від ТзДВ «Кременчанка» директором ОСОБА_5 та ТОВ «Мрія-К» ОСОБА_6, платіжні доручення, складські квитанції, товарно-транспортні накладні в яких вказаний вантажовідправник ТОВ «Мрія-К» в особі директора ОСОБА_6 із пункту навантаження Токарів до пункту розвантаження Кременець

Разом з тим, зі змісту акту перевірки вбачається, що ці первинні документи надавались товариством під час перевірки, проте не визнані контролюючим органом як такі, що мають силу первинних документів, оскільки фактичного здійснення господарської операції не було, також податковим органом не встановлено, що саме ТОВ «Мрія-К» здійснено постачання ріпаку позивачу, землі у даного підприємства відсутні, а згідно даних ІС «Податковий блок» та даних Єдиного реєстру податкових накладних за 2017 рік, ТОВ «Мрія-К» здійснювало придбання ріпаку у 16 суб'єктів господарювання, однак джерела походження продукції не було встановлено.

Судом апеляційної інстанції враховується, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.1 ст.205 КК України на підставі ст.49 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000010 від 30 січня 2018 року - закрито.

Статті 49 Кримінального кодексу України встановлює, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що закриття провадження за закінченням строку давності є нереабілітуючою обставиною.

Згідно частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже первинні документи, видані таким суб'єктом, в тому числі для TзДB «Кременчанка» не мають юридичної сили, оскільки виписані контрагентом (ТОВ «Мрія-К») від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема і у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітні документи, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг. Відповідно, наявність пояснень (свідчень) керівників та засновників суб'єктів господарювання (в даному випадку - засновника ТОВ «Мрія-К» ОСОБА_7Ю.) щодо непричетності до ведення фінансово-господарської діяльності є достатньою підставою для неврахування первинних документів/податкових накладних в даних податкового обліку.

Враховуючи наведене рішенням суду, яке набрало законної сили та має преюдиційне значення для вирішення цієї адміністративної справи, відображення позивачем у податковому обліку розглядуваних операціях є безпідставним.

Відповідно до листа Слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Тернопільській області від 16.10.18 №2799/19-00-23 таким вказується, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000036 від 20.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.191, ч.3 ст.212 КК України, за фактами ухилення від сплати податків та протиправного отримання з Державного бюджету України бюджетного відшкодування податку на додану вартість службовими особами ТДВ «Кременчанка» та в межах кримінального провадження №0000036 зібраними в ході досудового розслідування доказами встановлено, що ТДВ «Кременчанка» в період з серпня по жовтень 2017 року, фактично придбавало сільськогосподарську продукцію (ріпак) від ПСП «Граніт» (с.Токарів, Новоград-Волинський район, Житомирська область, ТОВ «Мрія-К» фактично поставки ріпаку на ТДВ «Кременчанка» не здійснювало, вказане підтверджує обґрунтованість висновків акту перевірки №1672/19-00-14-01/05516139 від 11.06.2018.

Такі обставини не можуть залишитися неврахованим судом, оскільки ознаки фіктивного підприємства несумісні з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Також, перевіркою встановлено, що ТДВ «Кременчанка» в особі ОСОБА_5 та ТОВ «АгроБукФермер» в особі ОСОБА_8 уклали договір поставки сільськогосподарської продукції №215/15-12 від 15.12.2016 - сої врожаю 2016 року, загальна вартість товару складає 1416450 грн., ТОВ «АгроБукФермер» виписано на адресу ТДВ «Кременчанка» чотири видаткові накладні від 15.12.2016 року №1, 2, 3, 4 про поставку сої в кількості загальній 132, 38 т., товарно-транспортними накладними від 15.12.2016 вказується, що вантажовідправник ТОВ «АгроБукФермер» вул. Молодіжна, 18, с. Сергіїв, Путильський район, Чернівецька область, а пункт навантаження Кіцмань, пункт розвантаження ТДВ «Кременчанка, без вказівки на місцезнаходження.

Оплата за сою відповідно до договору поставки сільськогосподарської продукції №215/15-12 від 15.12.2016 здійснювалось позивачем з 16.02.2017 по 13.09.2017 за №2662, 3310, 3340, 3955, 4161, 4378, 4731, 4754.

Згідно результатів опрацювання зібраної податкової інформації щодо ТОВ «АгроБукФермер» за звітний період декларування ПДВ - за період грудень 2016 року - грудень 2017 року від 19.03.2018 року №1/24-13-14-02/40877183, здійсненої працівниками відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту Головного управління ДФС у Чернівецькій області встановлено відсутність ТОВ «АгроБукФермер» за місцезнаходженням м. Чернівці, вул. Радіщева, 10, що підтверджується актом обстеження від 21.08.2018, згідно реєстраційних та облікових даних, що містяться в базі даних ДФС, директор ТОВ «АгроБукФермер» ОСОБА_8, а податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за період грудень 2016 року - грудень 2017 року - не подавались.

Також відсутня будь-яка інформація про зберігання товарів, а саме: наявність власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, їх площа, власних складських приміщень - орендодавця, відсутня інформація про транспортування, а саме наявність власних або орендованих транспортних засобів, визначення перевізника, вантажовідправника, вантажоотримувача, відомостей про маршрут, посередників у транспортуванні, відсутня інформація про власні або орендовані фонди, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Працівника контролюючого органу, встановлено, що ОСОБА_8, який був директором ТОВ «АгроБукФермер» пояснив, що 29.12.2017 року загальними зборами учасників ТОВ «АгроБукФермер» вирішено виключити зі складу засновників товариства громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а всі частки передати ОСОБА_10 (м. Суми, вул. Робітниче селище, 14), про що внесено зміни до статуту. Крім того повідомив, що він будучи директором ТОВ «АгроБукФермер» ніяких операцій купівлі-продажу сої не здійснював, податкових накладних від імені ТОВ «АгроБукФермер» не реєстрував, електронним ключем не користувався. ОСОБА_8 відразу після оформлення електронний ключ передав його громадянину ОСОБА_11, який на товаристві не працював, але він фактично організував реєстрацію підприємства та мав доступ до печатки і електронного ключа. ОСОБА_11 фактично мав можливість представляти інтереси TOB «АгроБукФермер» реєструвати податкові накладні в ЄРПН, однак ніяких доручень від службових осіб та засновників товариства на такі дії не мав, тобто діяв незаконно з власної вигоди і в інтересах третіх осіб - набувачів податкового кредиту.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно постанов Верховного Суду України від 22.09.2015 року справі №810/5645/14, від 29.03.2017 по справі №21-1615а16 суд сформулював правовий висновок про те, що первинні, документи, які стали підставою для формування суб'єктом господарювання податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, видані контрагентом, діяльність якого мала ознаки фіктивного підприємництва, та підписані від імені особи, яка заперечила свою участь у його діяльності, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум до податкового кредиту та визначених пунктом 138.1 ст.138 ПК України витрат є безпідставними.

Таким чином, TзДB «Кременчанка» взяло на себе ризик негативних наслідків у вигляді неможливості застосування податкової вигоди на підставі документів від спірних контрагентів, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Вказане підтверджується Верховним Судом відповідно до постанови від 09.04.2019 справа №2а-6493/09, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Щодо податкових повідомлень-рішень № від 02.07.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 36373,78 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 29099,02 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 7274,76 грн. (том 1 аркуш справи 86); - № від 02.07.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, пені на суму 2517,08 грн., у тому числі сума грошового зобов'язання за податковими зобов'язаннями становить 2013,66 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями 503,42 грн. (том 1 аркуш справи 87), колегія суддів погоджується із контролюючим органом, яким встановлено, неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів, як додаткове благо, головним механіком ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_1), яким протягом січня 2017 року було придбано товари (ПММ на АЗС м. Кременець в ФОП ОСОБА_13.) на загальну суму 9334,34 грн. для потреб юридичної особи, кошти на які попередньо не видавались під звіт, та підтверджуючих документів щодо використання в подальшому придбаних ПММ в господарській діяльності до перевірки не надано (згідно картки рахунку 3721 дані кошти повернені підприємством вищевказаному працівнику в III кварталі 2017 року), внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1680,16 грн.

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Підпункт «б» 164.2.17 пункту 164.2 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств.

Згідно статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до статті 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги Закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином в порушення цивільного законодавства договори із власником ОСОБА_5 - автомобілі Mitsubishi L200, Mitsubishi Pajero Wagon, власник ОСОБА_14 - автомобіль КАМАЗ 5320, власник ОСОБА_15 - автомобіль МАЗ 54323 є нотаріально не посвідчені.

В порушення підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункту «г» 164.2.17 пункту 164.2, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167, п.п. 168.1.1 п.п.168.1.2 п.п.168.1.4 п. 168.1 ст. 168, підпункту «а» пункту 171.2 статті 171, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176, розділу IV ПК України, встановлено неутримання та неперерахування податку на доходи фізичних осіб з отриманих доходів працівниками ТДВ «Кременчанка», як додаткове матеріальне благо в 2017р., у вигляді вартості отриманого палива на легкові та вантажні автомобілі (договора на оренду яких не оформлені належним чином, тобто нотаріально не посвідчені), на загальну суму 152327,10 грн., внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в загальній сумі 27418,86 грн.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Тернопільській області - задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 січня 2019 року у справі №1940/1309/18 - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Кременчанка» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 26.04.2019