Справа № 140/2070/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1086/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

представників позивача ОСОБА_2,

Красуна В.В.,

представника відповідача Копка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові апеляційну скаргу приватного підприємства «СТВ-Луцьк» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року (прийняте у м. Луцьку суддею Ковальчуком В.Д.; складене у повному обсязі 07 грудня 2018 року) в адміністративній справі №140/2070/18 за позовом приватного підприємства «СТВ-Луцьк» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року приватне підприємство «СТВ-Луцьк» (далі - ПП «СТВ-Луцьк», Підприємство) звернулося до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) № від 26.02.2018, яким до Підприємства застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 221 609 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що вказані штрафні санкції застосовано за порушення Підприємством приписів Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а саме: перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 87056,50 грн; неподання довіреною особою ОСОБА_2 до бухгалтерії підприємства звіту про використання виданих йому коштів в сумі 70 000 грн разом із підтверджувальними документами в установлені строки і згідно порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України; отримання ОСОБА_2 готівки з банку ПАТ «А-Банк» з використанням корпоративної картки, що підтверджено чеками банкомата з призначенням платежу «купівля товару», проте документи за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, які б підтверджували факт продажу товарів, наданих послуг для перевірки, не надано на загальну суму 29996,12 грн.

Позивач не погоджується із висновками, викладеними в акті перевірки та оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням з тих підстав, що усі необхідні реквізити у видаткових касових ордерах від 06.06.2015, від 15.08.2015, від 27.08.2015, від 09.11.2016 були заповнені та містили 4 підписи, в т.ч. й керівника підприємства про дозвіл на видачу готівки, але останній на документі підпис одержувача (в оригіналі документа) був недостатньо чіткий через авторучку, а в копії документа не проглядався.

Вказує на те, що додатковим доказом видачі готівки в користь засновника є зведена відомість руху виплачених готівкових коштів із каси за місяць, яка є первинним документом, але не взята до уваги податковим органом.

Цей документ відображає усі операції руху готівки і управлінського обліку та однозначно підтверджує факт отримання коштів ОСОБА_2

Крім того, факт видачі готівки ОСОБА_2 підтверджується витягами із касової книги, журналами проводок 37, 301, журналами ордерами по рахунку 301.

Вважає, що якщо останній підпис про одержання с недостатньо чітким через специфіку чорнила чи натиск на ручку, то це не може бути кваліфіковано як порушення касової дисципліни, оскільки особа, яка затвердила, дозволила, погодила і видала кошти сама собі, то логічно, що саме вона і отримала їх, бо це та сама особа.

Також позивач зазначає, згідно з прихідним касовим ордером №20 від 26.03.2016 прийнято готівку від ПАТ «Акцент-Банк» на суму 70000 грн і того ж дня на підставі видаткового касового ордеру №20 від 26.03.2016 видано цю готівку ОСОБА_2 як повернення частково зворотної позики засновнику.

З приводу того порушення, ОСОБА_2 не подано до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів, що є порушенням пп.2.11, 2.12 глави 2 постанови Правління НБУ від 15.12.2004 №637, зазначено, що кошти директором були зняті з поточного рахунку картою-ключ для повернення безвідсоткової, зворотної позики засновнику підприємства, а додатковим доказом є рішення засновника ПП «СТВ-Луцьк» від 09.11.2016 про повернення в такий спосіб позики.

Фактично ОСОБА_2 отримала з банківської картки кошти як директор для повернення 70000 грн поворотної фінансової допомоги за договором від 08.09.2015, внесла як директор їх у касу і отримала їх як повернуту позику.

Документально витрат у ОСОБА_2 не відбулось, відтак обов'язку подачі авансового звіту у неї, як в директора підприємства, не виникло.

Крім того, перевіркою не встановлено факту оплати картою-ключ за придбання товару та не спростовано, що готівка була знята з поточного рахунку саме для придбання товару на загальну суму 29996,12 грн, а зняття коштів по карті-ключ в цій сумі - це зняття коштів для повернення витрат (за придбання матеріалів, МШП і послуг) на підставі звітів про використання коштів за попередній період (травень-серпень 2015 року на загальну суму 63484,05 грн).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ПП «СТВ-Луцьк», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому повністю погодився із рішенням суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції надав правильну правову оцінку фактичним обставинам справи та вірно застосував норми законодавства.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просять апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПП «СТВ-Луцьк» щодо дотримання податкового, валютного законодавства та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, за результатами якої складено акт № 19/14-01/35867917 від 03.01.2018 (далі - Акт перевірки, а.с.13-51).

Перевіркою встановлено, крім іншого, порушення підпунктів 2.8, 2.9, 2.10 глави 2, підпунктів 3.5, 3.8 глави 3 постанови Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» (з урахуванням вимог п.7.24 глави 7 Положення №637) - перевищення встановленого ліміту залишку готівки в касі на загальну суму 87056,50 грн; підпунктів 2.11, 2.12 глави 2 Положення №637 - згідно з видаткового касового ордеру №20 від 26.03.2016 видано ОСОБА_2 готівку в сумі 70000 грн, довіреною особою ОСОБА_2 не подано до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтверджувальними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України; підпункти 3.1, 3.2 глави 3, з врахуванням вимог 7.41 глави 7 Положення №637, - відповідно до записів у касовій книзі підприємства на підставі прибуткових касових ордерів отримано готівку з банку ПАТ «А-Банк» з використанням корпоративної картки, що підтверджено чеками банкомата з призначенням платежу «купівля товару», проте документи за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, які б підтверджували факт продажу товарів, наданих послуг для перевірки, не надано на загальну суму 29996,12 грн.

За результатами проведеної перевірки, на підставі Акта перевірки ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018 № , яким застосовано до ПП «СТВ-Луцьк» штрафні (фінансові) санкції в розмірі 221609,12 грн (а.с.11).

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що ГУ ДФС у Волинській області при винесенні податкового повідомлення-рішення від 26 лютого 2018 року № про застосування до ПП «СТВ-Луцьк» суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 221609,12 грн діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції частково помилковими, виходячи з таких підстав.

Згідно з пунктами 2.8, 2.9, 2.10, 2.11 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (затверджено постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за №40/10320) із змінами та доповненнями (далі - Положення №637) підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов'язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб. За відсутності банків готівкова виручка (готівка) для переказу на банківські рахунки підприємства (підприємця) може здаватися до операторів поштового зв'язку та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку. Здавання готівкової виручки (готівки) здійснюється самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти приймання готівки) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів. Здавання готівкової виручки (готівки) може здійснюватися для зарахування на будь-який банківський рахунок підприємства (підприємця) на його вибір. Підприємства не повинні накопичувати готівкову виручку (готівку) у своїх касах понад установлений ліміт каси для здійснення потрібних витрат до настання строків цих виплат. Підприємства мають право зберігати у своїй касі готівку, одержану в банку для виплат, що належать до фонду оплати праці, а також пенсій, стипендій, дивідендів (доходу), понад установлений ліміт каси протягом трьох робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Для проведення цих виплат працівникам віддалених відокремлених підрозділів підприємств залізничного транспорту та морських портів готівка може зберігатися в їх касах понад установлений ліміт каси протягом п'яти робочих днів, уключаючи день одержання готівки в банку. Готівка, що одержана в банку на інші виплати, має видаватися підприємством своїм працівникам у той самий день. Суми готівки, що одержані в банку і не використані за призначенням протягом установлених вище строків, повертаються підприємством до банку не пізніше наступного робочого дня банку або можуть залишатися в його касі (у межах установленого ліміту). Підприємство має право зберігати в касі готівку для виплат, які належать до фонду оплати праці та здійснюються за рахунок виручки, понад установлений йому ліміт каси протягом трьох робочих днів з дня настання строків цих виплат у сумі, що зазначена в переданих до каси відомостях на виплату грошей (далі - видаткова відомість) (додаток 1). Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Відповідно до пункту 2.12 глави 2 Положення №637 фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.5 глави 3 Положення №637 визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів. Касові операції, що проводяться відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", оформляються згідно з вимогами цього Закону. У разі видачі окремим фізичним особам готівки (у тому числі працівникам підприємства) за видатковим касовим ордером або видатковою відомістю касир вимагає пред'явити паспорт чи документ, що його замінює, записує його найменування і номер, ким і коли він виданий. Фізична особа розписується у видатковому касовому ордері або видатковій відомості про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень - словами, копійок - цифрами), використовуючи чорнильну або кулькову ручку з чорнилом темного кольору. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорти чи документи, що їх замінюють, і розписуються у відповідній графі документа. Видача готівки особам, яких немає в штатному розписі підприємства, проводиться за видатковими касовими ордерами, що виписуються окремо на кожну особу, або за окремою видатковою відомістю.

Як передбачено пунктом 7.24 глави 7 Положення №637, у разі виявлення під час перевірок видаткових касових ордерів або видаткових відомостей, у яких видача готівки з каси не підтверджена підписом одержувача (абзац другий пункту 3.5 цього Положення), сума готівки за такими видатковими документами додається до залишку готівки в касі виключно в день, у якому оформлено зазначені видаткові документи, і надалі зазначена сума не береться для розрахунку понадлімітних залишків готівки.

Під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів (пункт 7.41 глави 7 Положення №637).

Згідно з пунктом 7.47 Положення №637 для перевірки використовуються потрібні касові та розрахункові документи підприємства (підприємця) (касова книга, касові ордери, журнал реєстрації прибуткових і видаткових касових документів, звіти працівників щодо витрачання підзвітних сум), а також документи, що підтверджують здійснені покупцем (замовником) витрати готівки під час придбання товарів, оплати наданих послуг та виконаних робіт (касові та товарні чеки, розрахункові квитанції, квитанції до прибуткових касових ордерів, інші розрахункові документи, а також рахунки-фактури, податкові накладні, договори на поставку продукції, надання послуг, виконання робіт, товарно-транспортні накладні тощо).

Статтею 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день, за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум, за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Як видно із Акта перевірки, ПП «СТВ-Луцьк» за період з 01.01.2014 по 30.09.2017 встановлено ліміти залишку готівки в касі згідно з наказами: № 040414 від 04.04.2014 в сумі 27300 грн; № 010415 від 01.04.2015 в сумі 6400 грн; № 010416 від 01.04.2016 в сумі 3900 грн; № 010417 від 01.04.2017 в сумі 1700 грн.

Згідно видаткових ордерів: №б/н від 06.06.2015 ПП «СТВ-Луцьк» проведено (підстава: повернення безпроцентної зворотної позики засновнику згідно договору №201014 від 20.10.2014 (а.с.68)) працівнику ОСОБА_2 виплату готівкових коштів на загальну суму 6500 грн, запис у касовій книзі від 06.06.2015 (сторінка 21); №б/н від 15.08.2015 ПП «СТВ-Луцьк» проведено (підстава: повернення безпроцентної зворотної позики засновника згідно договору №221014 від 22.10.2014) працівнику ОСОБА_2 виплату готівкових коштів на загальну суму 10000 грн, запис у касову книгу від 15.08.2015 (на сторінці 26 касової книги); №б/н від 27.08.2015 ПП «СТВ-Луцьк» проведено (підстава: виплата витрат на підставі звітів про використання коштів) працівнику ОСОБА_2 на виплату готівкових коштів на загальну суму 13656,50 грн, запис у касову книгу від 27.08.2015 (на сторінці 32 касової книги); №б/н від 09.11.2016 ПП «СТВ-Луцьк» проведено (підстава: повернення частково зворотної позики засновнику згідно договорів позики №180816 від 18.08.2016 (а.с.54)) працівнику ОСОБА_2 виплату готівкових коштів на загальну суму 80000 грн, запис у касову книгу від 09.11.2016 (сторінка 68 касової книги).

У ході проведення перевірки на вимогу осіб, які проводили перевірку, отримано від бухгалтера ПП «СТВ-Луцьк» зазначені вище копії аркушів касової книги, видаткових касових ордерів, лімітів про встановлення залишку в касі, що засвідчені підписами та скріплені печаткою підприємства.

Під час перевірки встановлено, що у вказаних видаткових ордерах (№б/н від 06.06.2015, №б/н від 15.08.2015, №б/н від 27.08.2015, №б/н від 09.11.2016) видача готівки з каси не підтверджена підписами одержувачів коштів (ОСОБА_2), чим порушено пункти 3.5, 3.8 глави 3 Положення №637.

Разом з тим, судом встановлено, що у матеріалах справи є копії наступних видаткових касових ордерів:

- № 29 від 06.06.2015, згідно якого для ОСОБА_2 видано і нею отримано 6500,00 грн в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору № 201014 від 20.10.2014 (т.1, а.с. 67);

- № 34 від 15.08.2015, згідно якого для ОСОБА_2 видано і нею отримано 10000,00 грн. в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору № 201014 від 20.10.2014 (т.1, а.с. 74);

- № 41 від 27.08.2015, згідно якого для ОСОБА_2 видано і нею отримано 13656,50 грн. у виплату витрат на підставі звітів про використання коштів (т.1, а.с. 78);

- № 98 від 09.11.2016, згідно якого для ОСОБА_2 видано і нею отримано 80000,00 грн в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору № 180816 від 18.08.2016 (т.1, а.с. 83).

На копіях цих ордерів в графі «підпис одержувача» підпис ОСОБА_2 наявний, але виглядає нечітким. Цю обставину позивач пояснює особливістю авторучки, якою такі підписи виконувались і зазначив про наявність підпису одержувача на оригіналах видаткових касових ордерів, які суд оглянув в судовому засіданні.

Цю обставину також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка показала, що підписи на ордерах були наявні, але не чіткі. Крім того, при проведенні перевірки посадовим особам відповідача надавались два примірника цих видаткових касових ордерів - оригінали та їх дублікати. Дублікати застосовуються для внутрішнього використання працівниками і саме вони були скопійовані посадовими особами відповідача при проведенні перевірки та взяті ними до уваги при складанні акта перевірки; натомість, оригінали вказаних договорів до уваги взяті не були.

Встановлено також, що про цю обставину зазначалось і в запереченні на Акт перевірки, до якого надавались копії оригіналів видаткових касових ордерів, на яких є підпис одержувача.

Крім того, згідно із пункту 7.23. Положення № 637 для визначення понадлімітних залишків готівки в касі порівнюються записи про фактичні її залишки в касі за касовою книгою з установленим лімітом каси за кожний день незалежно від того, здійснювалися в цей день касові обороти (надходження і витрати готівки) чи ні.

Якщо в періоді, що перевіряється, виявлено перевищення ліміту каси, то з'ясовується, протягом якого часу (у днях) і які понадлімітні суми не здавалися в установлені строки до банку і з якої причини, а також загальна сума понадлімітних залишків.

Тобто згідно вимог п. 7.23. Положення № 637 для визначення понадлімітних залишків у касі значення мають фактичні залишки готівки у касі, виходячи з записів у касовій книзі підприємства і сам факт видачі або отримання готівкових коштів з каси, а не формальне дотримання правильності складання відповідних звітних документів.

У матеріалах справи є копії витягів з касової книги ПП «СТВ-Луцьк» (а.с. 66, 73, 77, 82) з яких видно, що:

06.06.2015 - залишок готівки на початок дня відсутній, в касі підприємства оприбутковано 6500,00 грн згідно банківської виписки, а згідно видаткового касового ордера№ 29 ці ж кошти видано ОСОБА_2 в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору № 201014 від 20.10.2014, залишок готівкових коштів на кінець дня відсутній (сторінка 21 касової книги, а.с. 66);

15.08.2015 - залишок готівки на початок дня відсутній, в касі підприємства оприбутковано 10000,00 грн згідно прибуткового касового ордеру № 29, а згідно видаткового касового ордера № 34 ці ж кошти видано ОСОБА_2 в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору № 201014 від 20.10.2014, залишок готівкових коштів на кінець дня відсутній (сторінка 26 касової книги, а.с. 73);

27.08.2015 - залишок готівки на початок дня відсутній, в касі підприємства оприбутковано 13656,50 грн згідно прибуткового касового ордеру № 36, а згідно видаткового касового ордера № 41 ці ж кошти видано ОСОБА_2 у виплату витрат на підставі звітів про використання коштів, залишок готівкових коштів на кінець дня відсутній (сторінка 32 касової книги, а.с. 77);

09.11.2016 - залишок готівки на початок дня відсутній, у касі підприємства оприбутковано 300000,00 грн згідно прибуткового касового ордера № 97 та 33000,00 грн згідно прибуткового касового ордера № 98, з них: згідно видаткового касового ордера №98 видано 80000,00 грн ОСОБА_2 в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору № 180816 від 18.08.2016; за видатковим касовим ордером № 99 видано 69000,00 грн ОСОБА_2 в повернення безпроцентної зворотної позики згідно договору №010916 від 01.09.2016; згідно видаткового касового ордеру № 100 видано 149000,00 грн ОСОБА_7 у підзвіт; згідно видаткового касового ордеру № 101 видано 35000,00 грн ОСОБА_8 у підзвіт; залишок готівкових коштів на кінець дня відсутній (сторінка 68 касової книги, а.с. 82).

Наведені вище витяги з касової книги відповідають формі і змісту для такого виду документів, які затверджені в додатку № 5 Положення № 637 і відповідно до абзацу десятого пункту 1.2 Положення № 637 є документами первинного обліку готівки в касі.

У відповідності до положень частини четвертої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на ПП «СТВ-Луцьк» наказом директора № 01-ОС/05 від 05.01.2015 затверджено «Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ПП «СТВ-Луцьк» (а.с. 32-65).

Згідно пунктом 13.10 вказаного Положення, фізична особа розписується у видатковому касовому ордері про одержання готівки із зазначенням одержаної суми (гривень-словами, копійок-цифрами) та зведеній видатковій відомості за місяць, використовуючи чорнильну або кулькову ручну. Якщо видаткова відомість складена на видачу готівки кільком особам, то одержувачі також пред'являють паспорт чи документи, що їх замінюють і розписуються у відповідній графі документа.

У матеріалах справи є копії зведених відомостей видачі готівки з каси підприємства, складання яких передбачене пунктом 13.10 «Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ПП «СТВ-Луцьк» (а.с. 69, 79, 86):

- за червень 2015 року, в п.1 якої зазначено, що 06.06.2015 згідно видаткового касового ордеру № 29 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 6500,00 грн в повернення безпроцентної позики і у відповідній графі є її підпис, як одержувача (а.с. 69);

- за серпень 2015 року, в п.3 якої зазначено, що 15.08.2015 згідно видаткового касового ордеру № 34 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 10000,00 грн в повернення безпроцентної позики і у відповідній графі є її підпис, як одержувача, а в п. 10 зазначено, що 27.08.2015 згідно видаткового касового ордера № 41 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 13656,50 грн згідно звітів і у відповідній графі є її підпис, як одержувача (а.с. 79);

- за листопад 2016 року, в п.1 якої зазначено, що 09.11.2016 згідно видаткового касового ордеру № 98 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 80000,00 грн в повернення безпроцентної позики і у відповідній графі є її підпис, як одержувача (а.с. 86).

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені вище витяги з касових книг та зведені відомості про видачу готівки з каси відповідають критеріям, наведеним ст.ст. 73-76 КАС України і є належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами тих обставин, що:

- 06.06.2015 згідно видаткового касового ордера № 29 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 6500,00 грн і вона ці кошти отримала;

- 15.08.2015 згідно видаткового касового ордера № 34 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 10000,00 грн і вона ці кошти отримала;

- 27.08.2015 згідно видаткового касового ордера № 41 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 13656,50 грн і вона ці кошти отримала;

- 09.11.2016 згідно видаткового касового ордера № 98 ОСОБА_2 виплачено кошти в сумі 80000,00 грн і вона ці кошти отримала;

- станом на 06.06.2015, на 15.08.2015, на 27.08.2015, та на 09.11.2016 у касі підприємства фактично були відсутні залишки готівки.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність податковим органом факту перевищення позивачем ліміту залишку готівки в касі підприємства на загальну суму 87056,50 грн і про правомірність нарахування позивачу штрафної санкції в сумі 174113,00 грн.

Щодо порушення позивачем п.2.12 глави 2 Положення №637, що проявилось у неподанні довіреною особою ОСОБА_2 до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів у розмірі 70 000 грн разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України та застосування штрафної санкції в сумі 17500,00 грн колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2.12 Положення № 637 фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Згідно із підпунктом 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 ПК України, звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, до закінчення п'ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку:завершує таке відрядження;завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт.

За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту.

Відповідно до абзацу п'ятого частини першої статті 1 Указу № 436/95 фінансові санкції застосовуються, зокрема, за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Тобто, згідно із цією нормою відповідальність настає або за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, або за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів і санкція за цією нормою встановлена у розмірі 25% сум саме виданих під звіт. Перевищення строків має місце з умови, коли особа отримала кошти саме під звіт, і в межах строків, визначених підпунктом 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 ПК України не подала звіт про використання цих коштів.

Разом з тим, як видно з приписів пункту 2.12 Положення № 637 та підпункту 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 ПК України, фізична особа повинна подавати звіт про використання коштів за наявності двох умов:

1) якщо такі кошти отримані з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу;

2) якщо такі кошти використані за призначенням без оприбуткування в касі.

Тобто виданими під звіт в розумінні пункту 2.12 Положення № 637 та підпункту 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 ПК України можуть вважають лише ті кошти, які отримані особою з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу і використані такою особою без оприбуткування в касі.

З наявного в матеріалах справи витягу з касової книги ПП «СТВ-Луцьк» за 26.03.2016 видно, що згідно прихідного касового ордеру № 20 від ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» прийнято готівку в сумі 70000,00 грн, яку того ж дня на підставі видаткового касового ордера № 20 видано ОСОБА_2 в повернення частково зворотної позики засновнику згідно договорів позики; копія цього ордера є в матеріалах справи.

Встановлено, що ці кошти були зняті ОСОБА_2 як директором з поточного рахунку картою-ключ для погашення безвідсоткової зворотної позики їй же як засновнику.

У матеріалах справи є копія договору позики № 080915 від 08.09.2015, згідно якого ОСОБА_2, надала ПП «СТВ-Луцьк» поворотну безвідсоткову позику в сумі 70100,00 грн, а також рішення засновника № 2603-16 від 26.03.2016 про часткове повернення вказаної позики, шляхом: зняття коштів з банку через картку-ключ до поточного рахунку, внесення їх в касу та виплату позикодавцю (т.1, а.с. 92).

Саме на виконання цього рішення і на виконання умов договору позики ОСОБА_2 зняла з банківського рахунку 70000,00 грн які оприбуткувала в касі, що підтверджується витягом з касової книги ПП «СТВ-Луцьк» за 26.03.2016 (т.1, а.с. 90). Ці обставини не оспорюються і визнаються сторонами.

Таким чином, оскільки відбулось оприбуткування готівки в касі підприємства, то до вказаної операції щодо зняття готівки з рахунку за допомогою карти-ключ не застосовуються норми п. 2.12 Положення № 637 та п.п. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 ПК України і у ОСОБА_2, як у директора підприємства, не виникло обов'язку подавати звіт про використання коштів, адже використання коштів нею як директором в цьому випадку не відбувалось. Надалі вона отримала ці кошти вже з каси підприємства, як засновник згідно видаткового касового ордеру № 20 від 26.03.2016 р. (т.1, а.с. 90) на виконання умов договору позики і рішення засновника, що також виключає необхідність подавати звіт про використання цих коштів. Тобто, кошти були видані їй не у підзвіт як працівнику Підприємства для внутрішньогосподарських потреб, а були видані їй як позичальнику, тобто сторонній особі.

За таких обставин, оскільки 26.03.2016 не відбулось події видачі ОСОБА_2 під звіт коштів, то відповідач безпідставно застосував до позивача санкцію, передбачену абзацом п'ятим частини першої статті 1 Указу № 436/95 в розмірі 17500,00 грн (70000,00 х 25%), яку включив до загальної суми штрафних санкції у податковому повідомленні-рішенні від 26.02.2018 № . Тому вказане податкове повідомлення-рішення в цій частині є протиправним і підлягає скасуванню.

Щодо порушення ПП «СТВ-Луцьк» пунктів 3.1, 3.2 глави 3, з врахуванням вимог 7.41 глави 7 Положення №637та застосування штрафної санкції в сумі 29996,12 грн за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Положення № 637 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами,документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Касові операції, що проводяться відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оформляються згідно з вимогами цього Закону.

Згідно із п. 7.41 Положення № 637 під час перевірки правильності оформлення видач готівки під звіт як на відрядження, так і на інші потреби встановлюється достовірність підтвердних документів, що додаються до звітів про використання коштів.

Абзацом шостим частини першої статті 1 Указу № 436/95 фінансові санкції застосовуються, зокрема, за проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів платіжного документа (товарного або касового чека, квитанції до прибуткового ордера, іншого письмового документа), який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, - у розмірі сплачених коштів.

Тобто для застосування санкції, передбаченої цією нормою, першочерговим є встановлення факту проведення готівкових розрахунків.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що як у ході проведення перевірки ПП «СТВ-Луцьк», так і в судовому засіданні не було встановлено і відповідачем не доведено факту проведення готівкових розрахунків на загальну суму 29996,12 грн.

Разом з тим, як видно з наявного в матеріалах справи Журналу-ордеру і відомості по рахунку 3721 «Розрахунки з підзвітними особами в національній валюті» (т.1, а.с. 97) станом на 21.08.2015 ПП «СТВ-Луцьк» заборгувало перед працівником ОСОБА_2 кошти в сумі 63484,05 грн; ці кошти витрачені нею на придбання матеріалів, МШП, і послуг в попередній період по серпень 2015 року.

Кошти в сумі 29996,12 грн були зняті в період з серпня по грудень 2015 року з банківського рахунку ПП «СТВ-Луцьк» з використанням картки-ключ до рахунку для повернення ОСОБА_2 понесених нею витрат за придбання матеріалів, МШП, і послуг в попередній період з травня по серпень 2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями меморіальних ордерів: від 23.08.2015, від 25.08.2015, від 26.08.2015, від 27.08.2015, від 29.08.2015, від 30.08.2015, від 24.09.2015, від 08.10.2015, від 15.10.2015, від 24.10.2015, 26.10.2015, від 02.11.2015, від 16.11.2015, від 19.11.2015, від 24.11.2015, від 04.12.2015, від 07.12.2015, від 08.12.2015, від 09.12.2015, від 12.12.2015, від 17.12.2015 (а.с.99- 151).

Зняті кошти були оприбутковані в касі підприємства і щодо їх використання надані відповідні звіти (т.1, а.с. 98-151) у яких відображено наявність перевитрати ОСОБА_2 коштів і, відповідно - зменшення такої перевитрати на відповідні суми коштів, вказані в меморіальних ордерах.

Тобто у період з серпня по грудень 2015 року не здійснювалась оплата карткою-ключ за придбання товару, як і не здійснювались готівкові розрахунки. Такі розрахунки здійснювались ОСОБА_2 в попередній період по серпень 2015 року.

При цьому, пунктами 3.1, 3.2, 7.41 Положення № 637 не встановлено обов'язку надавати до звітів про використання коштів, які були зняті саме для повернення витрат, понесених працівником в попередні періоди, ще якісь додаткові документи, окрім відповідних меморіальних ордерів.

А згідно із п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (далі Інструкція № 22) меморіальний ордер - розрахунковий документ,який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунку платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правових актів Національного банку.

До всіх звітів про використання коштів за період з серпня по грудень 2015 року додані відповідні меморіальні ордери. Виходячи з положень пункту 1.4 Інструкції № 22 такі меморіальні ордери і є відповідними розрахунковими документами, які згідно із пунктами 3.1, 7.41 Положення № 637 і підтверджують факт отримання ОСОБА_2 коштів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що в витрати, понесені ОСОБА_2 у попередні періоди, підтверджуються належними доказами, а тому відповідач безпідставно застосував до позивача санкцію, передбачену абзацом шостим частини першої статті 1 Указу № 436/95 в розмірі 29996,12 грн, яку включив до загальної суми штрафних санкції у податковому повідомленні-рішенні від 26.02.2018 № .

Враховуючи встановленні обставини та наявні докази у матеріалах справи, колегія суддів дійшла переконання, що прийняте податкове повідомлення-рішення № від 26.02.2018є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення заявленого позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «СТВ-Луцьк» задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року в адміністративній справі №140/2070/18 скасувати.

Позов приватного підприємства «СТВ-Луцьк» задовольнити

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області № від 26.02.2018, яким до приватного підприємства «СТВ-Луцьк» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 221 609 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 26 квітня 2019 року.