Справа № 492/286/19
Суддя: Черевата В. І.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 492/286/19
Провадження № 2-а/492/11/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Череватої В.І.

за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову заступник головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області Задорожна Н.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кочуров А. ОСОБА_2 .,

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області - Яковлєв А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 1041-Дк/0011По/08/01/-19 від 29.01.2019 року, винесену заступником головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області Задорожною Н.В. про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно ст. 53-1 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 340,00 гривень, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 1 000,00 гривень, посилаючись на те, щозазначена постанова була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, відсутні докази того, що позивач діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, відповідач позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а також порушений порядок, передбачений ст. ст. 251, 256, 280КУпАП, розгляду справи у зв`язку з чим позивач змушений звернутися з зазначеним позовом до суду.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року провадження у справі відкрито (а.с. 23).

Ухвалою суду від 03.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі (а.с. 103).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 . адвокат Кочуров А.О. позов підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові та у відповіді на відзив (а.с. 1 8, 95 98).

В судовому засіданні представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Яковлєв А.В. позов не визнав та просив суд у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 44 91).

В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову заступник головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області Задорожна Н.В. не з`явилась.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення № 1041-Дк/0011По/08/01/-19 від 29.01.2019 року, винесеної заступником головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області Задорожною Н.В. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 15 - 16), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а.с. 9 - 11). Згідно розрахунку, розмір шкоди, завданої ОСОБА_1 складає 912,88 грн. (а.с. 12 13, 82 - 84).

Згідно зі статтею 187 Земельного кодексу України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Приписами статті 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016р. № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності покладено на органи Держгеокадастру.

Так, даною постановою внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», зокрема пункт 4 положення було доповнено підпунктом 251.

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Крім того, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 910-р «Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру», функцій і повноважень Державної інспекції сільського господарства, що припиняється, із здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Вищезазначене свідчить, що забезпечення та реалізація державного контролю, зокрема, шляхом проведення перевірок, є прямим обов`язком Держгеокадастру, який визначений нормами законодавства.

Відповідно до пункту 7 Положення, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головне управління діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (далі - Положення), яке затверджено наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. № 308.

Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

У своїй діяльності Головне управління керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням.

Згідно з пунктом 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 р. № 308, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі: дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Відповідно до Положення про Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 05.01.2017 р., Управління з контролю за використанням та охороною земель є структурним |підрозділом Головного управління, юрисдикція якого поширюється на територію Одеської області.

Пунктом 4 вищевказаного Положення передбачено, що управління відповідно до покладених завдань здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності.

Закон України «Про державний контроль за використання та охороною земель» визначає правові, економічні та соціальні основи організації ії здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, також він спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Згідно зі статтею 4 «Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

У відповідності до статті 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом перевірок.

При цьому, стаття 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а стаття 10 вказаного Закону визначає повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Згідно з положеннями статті 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі належать, зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

В свою чергу, у відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та пункту 6 Положення, посадові і особи Головного управління, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноваженьмають право безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель.

Доводи позивача, якими він обґрунтовує позовну заяву щодо протиправності складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення від 29.01.2019 р. № 1041 -ДК/0011П0/08/01-19 та безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Так, наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №1041-ДК від 16.11.2018 року, розпочато перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки площею 1,99 га, яка розташована на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту), з кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 73 74).

Земельна ділянка сільськогосподарського призначення за кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 11.06.2006 р., реєстраційний № 01.

Виїздом на місце (Акт обстеження 1041 -ДК/1256/АО/10/01 /-18 від 13.12.2018р. а.с. 88 - 90) встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 оброблена та використовується. Доступ вільний. Ознак зняття та перенесення ґрунтового покриву не виявлено. Також встановлено, що власник земельної ділянки вийшов за межі земельної ділянки, яка належить йому на праві приватної власності.

З метою встановлення точної площі земельної ділянки, яку використовують з порушенням вимог земельного законодавства, Одеською регіональною філією центру Державного земельного кадастру проведено землевпорядне обстеження земельної ділянки площею 1,99 га, яка розташована на території Арцизької міської ради Одеської області (за межами населеного пункту), з кадастровим номером НОМЕР_1 , в результаті чого встановлено, що фактично ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 2,6668 га.

За результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства, державним інспектором складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 14.12.2018 р. № 1041 - ДК/1016/АП/09/01 /-18 (а.с. 69 72).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 самовільно засіяв земельну ділянку площею 0,667 га, яка належить до земель державної власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття) земельних ділянок, згідно до статті 211 Земельного кодексу України.

Враховуючи те, що жодних наказів, рішень, розпоряджень, щодо передачі ОСОБА_1 у користування, оренду, власність земельної ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 0,667 га, яка знаходяться на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту) не приймалось, договорів оренди з ОСОБА_1 щодо користування зазначеною земельною ділянкою площею 0,667 га не укладалось, ОСОБА_1 займає вищезазначену земельну ділянку самовільно, про що зазначено відповідачем, та не спростовано позивачем.

Вищезазначене свідчить про те, що у діях ОСОБА_1 вбачається ознаки адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53 1 КУпАП, самовільне зайняття земельної ділянки державної форми власності загальною площею 0,667 га, яка розташована на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту).

За фактом виявленого порушення державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Арцизькому, Саратському, Тарутинському районах Одеської області складено протокол про адміністративне правопорушення № 1041 - ДК/0014П/07/01 /-19 від 25 січня 2019 року. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с. 76 79).

Вказаний протокол складено у відповідності до Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 6 від 19.01.2017 р. (далі - Інструкція).

Під час вручення вказаного протоколу ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, ознайомлено зі змістом протоколу, а також повідомлено про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отримати другий примірник протоколу позивач відмовився (а.с. 14, 62, 63 - 66).

Під час вручення протоколу про адміністративне правопорушення від 25.01.2019 р. № 1041 - ДК/0014П/07/01 /-19, ОСОБА_1 від надання пояснень щодо виявлених порушень земельного законодавства відмовився. Протокол вручено під відеозапис у присутності двох свідків (а.с. 91), про що у протоколі зроблена відповідна відмітка та наявні підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно пункту 8 Інструкції, відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу та надання пояснень не припиняє провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке вчинено ОСОБА_1 вручено під відеозапис у присутності двох свідків, що свідчить про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с. 91). Однак, ОСОБА_1 для розгляду справи не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Таким чином, позивач скористався своїм правом на розгляд справи без його участі.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Нормою статті 252 КупАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Твердження позивача щодо складання протоколу відбулось більш ніж через три місяці з дня виявлення порушення не відповідає дійсності.

Акт обстеження земельної ділянки НОМЕР_3 -ДК/1256/АО/10/01/-18 фактично був складений 13.12.2018р., а посилання в постанові та в протоколі на те, що він складений 13.10.2018 р. є технічною помилкою, про що зазначено відповідачем, та не спростовано позивачем.

Відповідно до пункту є 1 частини першої статті 151, частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затверджене наказом Держгеокадастру від 17.11.2017 р. № 308, Головне управління здійснює розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Одеської області.

Порядок отримання земельних ділянок у користування встановлений, зокрема, статтями 123, 124, 134-139 Земельного кодексу України.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюються відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи вище викладене, Позивачем не надано жодних документів щодо підтвердження правомірності користування ним земельною ділянкою, яку він засіяв, площею 0,667 га земель державної власності, яка розташована на території Арцизької міської ради Одеської області.

Таким чином, зазначене свідчить про самовільне зайняття ОСОБА_1 земельної ділянки державної форми власності загальною площею 0,667 га, яка розташована на території Арцизької міської ради Арцизького району Одеської області (за межами населеного пункту).

Внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки заподіяно матеріальну шкоду на суму 912,18 грн. (а.с. 12), яка розрахована відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яку затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 р.

Отже, за результатами розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст. 531 КУпАП.

Таким чином, заступником Головного державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області Задорожною Н.В. в результаті всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та доказів в їх сукупності, керуючись чинним законодавством, правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 1041-ДК/0011П0/08/01/-19, якою встановлено винність Позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом «ґ» частини 1 статті 211 Земельного кодексу України, яке тягне за собою настання адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 53 1 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до частин другої та третьої статті 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Відповідно до приписів статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, за змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі одержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 3 цієї статті постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст оскаржуваної постанови, містить відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Документи визнаються доказами, якщо відомості, викладені або засвідчені в них організаціями, їх об`єднаннями, посадовими особами та громадянами, мають значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Документи можуть містити відомості, зафіксовані як у письмовій, так і в іншій формі. До документів можуть бути віднесені матеріали фото-і кінозйомки, звуко - і відеозапису, інформаційних баз і банків даних та інші носії інформації.

Таким чином в судовому засіданні, з досліджених судом доказів, доведено винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим підстави для її скасування відсутні.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно ч. 3 ст. 6 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. ч. 1 5 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція), була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі і відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд, дослідивши письмові докази на підставі ст. 9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю, з підстав, зазначених у рішенні.

Керуючись ст. ст. 249, 251, 252, 258, 279, 280, 283, 284, 285, 287, 293 КУпАП, керуючись нормами статей 125, 126, 211 Земельного кодексу України, ст. 1, 2, 5, 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. ст. 9, 20, 44, 45, 47, 77, 90, 122, 162, 244-246, 251, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову заступник головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням законодавства України про охорону земель в Одеській області Задорожна Н.В. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 06 травня 2019 року.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області