Справа № 758/14411/18
Суддя: Войтенко Т. В.
Дата ухвалення: 2019-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 БУПП у Полтавській області ДПП рядового поліції Спорника Олександра Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 1 БУПП у Полтавській області ДПП рядового поліції Спорника О.В. про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 20.10.2018 року інспектором було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що керуючи транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_1, 20.10.2018 о 16год. 33 хв., рухаючись по вул. Київській в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, він перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., чим порушив вимоги п.п.12.4 ПДР.

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а дії відповідача при її винесенні є незаконними та такими, що грубо порушують порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та права позивача.

Посилається на те, що вказана в постанові інформація не відповідає дійсності, оскільки 20 жовтня 2018 року позивач керував транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ-Харків та в Полтавському районі Полтавської області був зупинений поліцейським роти № 1 БУПП у Полтавській області ДПП рядовим поліції Спорником О.В., який повідомив, що швидкість його автомобіля становить 73 км/год., тобто ніби був перевищений швидкісний режим в населеному пункті на 23 км/год.

У позовній заяві позивач зазначає, що швидкісний режим він не порушував та рухався зі швидкістю близько 50 км/год. Відповідно до 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Разом з тим, положення ч.1 ст.122 КУпАП передбачають накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що у даній ситуації складає 70 км/год.

Зазначає, що 20 жовтня 2018 року рухався з допустимою для даної ділянки дороги швидкістю. Водночас, вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, а саме лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM 20/20 №ТС000800, але не у автоматичному, а у ручному режимі, а відтак здобуті за допомогою даного приладу докази є недопустимими.

Крім того вказував, що з фотофіксації швидкості руху за допомогою приладу TRUCAM неможливо встановити, яка саме машина зображена на ньому, а саме її номерний знак, що виключає застосування даного доказу як підтвердження фіксації нібито вчиненого позивачем правопорушення.

Посилаючись на те, що вимірювання швидкості руху з використанням вимірювача TruCAM є незаконним, а отримані технічні дані по швидкості безпідставні, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення НК №502010 від 20.0.2018 та закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати без його участі та відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на позовну заяву зазначив, що під час несення служби в с. Супрунівка на автодорозі Київ - Харків - Довжанський 20.10.2018 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС0008000) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Toyota Camry, д.н.з НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 73 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 23 км/год., чим порушив п. 12 ПДР України. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив суть правопорушення. Після цього попросив пред'явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення на правопорушника в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Результати фотофіксації лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000800, на якому зафіксовано державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту додано до відзиву на позов.

Посилаючись на правомірність своїх дій на факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідач просив суд в позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач посилався на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12, затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012, був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №11А-МІ/1- 2903-2012 від 29.08.2012 року є не чинним з 02.11.2015 року.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач у відповіді на відзив зазначив, що Відповідач незаконно використовував лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер №ТС000800, а відтак, отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необґрунтовано, у зв'язку з чим постанову серії НК №502010 від 20 жовтня 2018 року про накладення адміністративного вважав неправомірною.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль Toyota Camry н.з. НОМЕР_1, за кермом якого перебував позивач, рухався по вул.Київській в с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, коли його було зупинено працівниками поліції.

Причиною зупинки позивача стало перевищення встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год, чим порушино вимоги п.п.12.4 ПДР.

Позивач вважає використання TruCAM незаконним, а себе таким, що не вчиняв адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Проте, такі твердження позивача не відповідають дійсності.

Результати фотофіксації лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000800, на якому зафіксовано автомобіль позивача Toyota Camry н.з. НОМЕР_1, як такий, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту додано до відзиву на позов.

Суд вважає даний доказ належним, допустимим та таким, що доводить вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилання позивача на ті обставини, що TruCAM відсутній в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, висновків суду не змінюють.

Наявність/відсутність приладу в Реєстрі мала значення до 01.01.2016, коли набув чинності новий Закон України "Про метрологію і метрологічну діяльність". Відповідно до нового закону, повторного внесення до Реєстру приладів, яким до набуття чинності закону видано сертифікат, не передбачено.

Для TruCAM встановлений міжповірочний інтервал в 1 рік. На сьогодні TruCAM LTI 20/20 придатний до застосування відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки N 22-01/11914, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2018, яке чинне до 25.09.2019.

Наявність свідоцтва про повірку є єдиним і достатнім документом, що підтверджує, що TruCAM є вимірювальним приладом і його можна використовувати для фіксації перевищення швидкості.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, отже, при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено права позивача.

Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

За таких підстав, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 121, 251, 268, 283-284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні його позову до поліцейського роти № 1 БУПП у Полтавській області ДПП рядового поліції Спорник О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Войтенко