Справа № 756/10731/18
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/54/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» квітня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яценко Н.О.,

за участі секретаря Хоменко І.І.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції рядового поліції Лисак Володимира Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач у серпні 2018 року звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом через свого представника та просить суд скасувати постанову, серія НК 659314, від 11 серпня 2018 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Лисаком В. В. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КпАП України ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425.00 гривень та закрити дану справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11 серпня 2018 року приблизно о 16 год. 25 хв. позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Академіка Глушкова, 139, здійснив розворот на перехресті на зелений сигнал світлофора відповідно до Правил дорожнього руху.

Після цього заступник командира взводу полку поліції особливого призначення №1 Єфимов Ярослав Сергійович зупинив автомобіль позивача та повідомив водію про порушення ним ПДР, а саме про здійснення ним розвороту на червоний сигнал світлофора, який з його слів нібито зафіксувала відеокамера на КПП.

Позивач вказує, що виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора та на виконання п. 16.8 ПДР України, відповідно до якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, завершив свій маневр. Звідси випливає, що жодного порушення ПДР позивачем здійснено не було і він рухався з дотриманням законодавства про дорожній рух.

Прохання водія надати відео з «порушенням» Єфимовим Я.С. було проігноровано.

Незважаючи на відсутність будь-яких підстав для зупинки автомобіля позивача, а також відповідних повноважень у сфері безпеки дорожнього руху, Єфимов Я.С, зупинивши автомобіль, вимагав у позивача документи, змусив відкрити багажник, бардачок, підлокотник, окрім цього, він самостійно сів у салон автомобіля та оглядав речі, чим порушував недоторканність права власності позивача. Такі дії Єфимова Я.С, спричинили конфлікт.

Позивач вказує, що на місці події були присутні ОСОБА_5 - старший сержант поліції полку поліції особливого призначення №1, який був озброєний автоматом, та ОСОБА_6 - інспектор відділення № 5 батальйону супроводження Головного управління Національної поліції у м. Києві.

З водієм у автомобілі їхала пасажир ОСОБА_7, яка викликала патрульну поліцію.

Коли водій та пасажир намагались з'ясувати дійсні причини їх зупинки, ОСОБА_4 принижував їх, погрожував застосувати фізичну силу до пасажира автомобіля, в той час як ОСОБА_5 застосувати зброю до водія.

Прохання позивача надати відеозапис вчинення ним адміністративного правопорушення, вимога пояснити дійсні причини зупинки його транспортного засобу та скласти протокол у встановленому законом порядку виконані не були.

Коли на місце події прибув патруль поліції, Лисак Володимир Володимирович склав Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч 2 ст 122 КУпАП, встановивши, що транспортний засіб позивача здійснив розворот на червоний заборонний сигнал світлофор, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України, на основі виключно рапорту заступника командира взводу ППОП № 1 ГУНП у м. Києві Єфимова Я.С., рапорту Лисака В.В,, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Позивач зазначає, що Лисак В.В. не врахував жодного доказу окрім рапорта працівників поліції особливого призначення, проігнорувавши відеозапис з камер спостереження контрольного пункту, пояснення водія та пасажира.

Окрім того позивач вказує, що як працівники поліції особливого призначення, так і патрульної поліції, діяли поза межами їхніх повноважень і всупереч закону, чим грубо порушили права на особисту недоторканність та недоторканність права власності громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_7 1.О., та скористались своїм службовим становищем для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31.08.2018 року було відкрито провадження по справі.

12.12.2018 року на адресу суду були направлені пояснення Департаменту патрульної поліції в якому зазначено, що твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Відповідно до Постанови, водій ОСОБА_8, 11.08.2018, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, проспект А. Глушкова, 139 здійснив розворот на червоний заборонний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_8 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 гривень. Відповідно до рапорту заступника командира взводу № 1 роти № 1 ППОП № 1 ГУ НП в місті Києві лейтенанта поліції Єфимова Я.C., який 11.08.2018 р. заступив на службу в Голосіївському районі, було прийняте рішення про зупинення транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2. Для складання адміністративних матеріалів на місці події лейтенантом поліції Єфимовим Я.С. було викликано екіпаж патрульної поліції. На виклик прибув екіпаж патрульної поліції «Рубін -101» у складі поліцейського роти № 6 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП рядовий поліції Лисак В.В. та поліцейського роти № 1 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП рядового поліції Котовського В.В. Відповідачем було роз'яснено права позивачу, відібрано пояснення, отримано рапорт від лейтенанта поліції Єфримова Я.С. та прийнято рішення про винесення постанови. Разом з тим, ДПП зазначає, що відео на флеш-накопичувачу, яке було надане позивачем разом із позовною заявою відсутнє. Постанову було винесено відповідачем у присутності позивача та надано йому на ознайомлення та підписання. Позивач ознайомився із даною постановою та поставив свій підпис (про що є відповідна відмітка у постанові). Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. У зв'язку із зазначеним відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року подальший розгляд адміністративної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 16.04.2019 р. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про дату, місце та час були повідомлені належним чином, причину своєї неявки не повідомили, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності нез'явившихся сторін.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

11 серпня 2018 року відповідач поліцейський роти №6 батальйону №3 полку №1 Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Лисак В.В. склав постанову серія НК 659314 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КпАП України, а саме за те, що гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Київ, проспект А. Глушкова, 139 здійснив розворот на червоний заборонний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 (е) ПДР (а.с.10).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 Розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376, якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 2 ст. 122 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду належних доказів, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем ПДР.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Всупереч вищезазначеним положенням, подаючи пояснення на адміністивний позов Департамент патрульної поліції відеозапис з нагрудних камер як доказ суду не надав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Всупереч вищевказаним положенням оскаржена постанова не містить посилань на належні докази, окрім рапортів Єфимова Я.С. та Лисака В.О., покази свідків в ньому відсутні, що свідчить про її неправомірність.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова поліцейського роти №6 батальйону №3 полку №1 УПП у м.Києві ДПП рядового поліції Лисака В.В. НК 659314 від 11.08.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КпАП України підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 247, 251, 256, 283, 284, 293 КУпАП, ст. 9, 76-78, 244-246, 257 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву - задовольнити.

Постанову серії НК № 659314 від 11.08.2018 винесену поліцейським роти №6 батальйону №3 полку №1 УПП у м.Києві ДПП рядовим поліції Лисак Володимиром Володимировичем про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП -скасувати.

Справу стосовно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 квітня 2019 року.

Суддя Н.О. Яценко