Справа № 160/2523/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2019 року Справа № 160/2523/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі довідки для перерахунку пенсії із 01.01.2018року із зазначенням у довідці всіх складових грошового забезпечення за відповідною посадою згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704: "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Зобов'язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області оформити та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою відповідній посаді позивача станом на 01 березня 2018 року, для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704: "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", в якій зазначити розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ( в гривнях), який складається із суми всіх щомісячних видів грошового забезпечення передбачений Постановою КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 в тому числі: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням; надбавки за вислугу років;надбавки за особливості проходження служби; надбавки за службу в умовах режимних обмежень;премії.
Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку ст. 382.КАС України.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером податкової міліції. 20.08.2004 року він був звільнений з посади у відставку через хворобу на підставі п. «б» ст.65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого Постановою КМУ від 29.07.1991 року. З 01.01.2018 йому не здійснено перерахунок та виплату всіх належних пенсійних сум, оскільки згідно довідки про розмір грошового забезпечення, яка була надана ГУ ДФС у Дніпропетровській області до пенсійного органу, відповідач зменшив розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виключивши із складових грошового забезпечення такі види щомісячних надбавок як: надбавка за особливості проходження служби; надбавка за службу в умовах режимних обмежень; премію.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач у визначений судом строк письмового відзиву проти позову не надав.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог надала письмові пояснення в яких просила у задоволенні позову відмовити. Підстави для відмови обґрунтувала тим, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Також, третя особа зазначила, що порядок проведення перерахунку пенсії чітко визначений постановою КМУ від 13.02.2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України від 09.04.1992року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». З 01.01.2007 року на Пенсійний фонд України покладено функції лише з призначення і виплати пенсії, а функції розрахунку вислугу років, визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсій, належить до компетенції уповноваженого органу того міністерства або відомства, звідки військовослужбовця або особу рядового чи начальницького складу було звільнено зі служби. Таким чином, Головне управління не наділено повноваженнями визначати розмір грошового забезпечення та змінювати його, відповідальність за внесення тих чи інших складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії покладається на установу, якою видавалась довідка.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 є пенсіонером податкової міліції, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262).
З 21 серпні 2004 року позивачу була призначена пенсія із таких складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років (35%), надбавка за таємність (15%), надбавка за особливо умови служби (50%), надбавка 100% (а.с.70).
30 січня 2019 року Позивач звернувся із заявою до Головного Управління ДФС у Дніпропетровської області з вимогою оформити та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, відповідній посаді, станом на 01 березня 2018 року, для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року в зв'язку з підвищенням грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», в якій зазначити всі види грошового забезпечення передбачені Постановою КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704, в розмірах які були призначені та виплачені діючим співробітникам податкової міліції за аналогічною посадою станом на 01 березня 2018 року, в тому числі: посадовий оклад; оклад за військовим (спеціальним) званням; надбавку за вислугу років; надбавку за особливості проходження служби; надбавку за службу в умовах режимних обмежень; премію.
Позивач не погодившись зі складовими його грошового забезпечення, що зазначені у довідці Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 21.03.2018 року станом на 01.03.2018року, оскільки, у довідці про розмір його грошового забезпечення відповідачем не включені такі складові його грошового забезпечення, а саме: надбавки за особливості проходження служби; надбавки за службу в умовах режимних обмежень; премії.
Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008р. (далі - Порядок №45).
Пунктом 1 Порядку №45 (у редакції чинній з 24.02.2018р.) встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262), у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, п.1, п.2 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. (далі Постанова КМУ №103) передбачено, що слід перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова КМУ №704).
Так, пунктом 2 Постанови КМУ №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 5 Постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати, зокрема, надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов'язків за посадою.
Здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
Відповідно до п.2, п.3 Порядку №45 (у редакції чинній з 24.02.2018р.) встановлено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мінюсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзвязку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Пунктом 5 Порядку №45 (у редакції, чинній з 24.02.2018р.) визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
З аналізу наведених правових норм вбачається, що відповідно до складених пенсійним органом списків щодо осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону №2262, уповноважений орган, з якого зазначені особи були звільнені із служби повинен надати пенсійному органу довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо розміру та складових грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р., при цьому, згідно вказаної постанови грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачеві була призначена із таких складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років (35%), надбавка за таємність (15%), надбавка за особливо умови служби (50%), надбавка (100%), що підтверджується висновком про призначення пенсії (а.с.70).
Тобто, при складанні вищенаведеної довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою позивача, відповідачем не були зазначені деякі складові грошового забезпечення, які були враховані при призначенні позивачеві пенсії за вислугу років, а саме: надбавка за таємність (15%), надбавка за особливо умови служби (50%), надбавка 100% відповідно до вимог Постанови КМУ №704 від 30.08.2017р.
При цьому, слід зазначити, що наведені складові грошового забезпечення передбачені Постановою №704, а отже, повинні зазначатися відповідачем у довідці про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії з урахуванням норм п.1 Постанови КМУ №103.
Також і відповідно до ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.
Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Отже, розуміння сутності соціальних гарантій указаних вище працівників, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до 2018 року надавались довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у яких були зазначені спірні надбавки (а.с. 97, 99, 108,109,113,114,120).
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р., яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, таких складових його грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби, за слутаємність, надбавка за особливо важливі завдання, премія, які були раніше враховані та виплачувалися позивачеві до складання та направлення відповідачем спірної довідки є протиправною, оскільки не відповідає нормам вищенаведеного пенсійного законодавства, зокрема, положенням Постанови №704 та ст.22 Конституції України.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р., яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, таких складових його грошового забезпечення, як надбавки: за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень, премії з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, зокрема, Постанови КМУ №704, та наявних в матеріалах справи доказів, які не спростовані відповідачем жодними доказами.
Суд зауважує, що відповідно до п.1, п.2 Постанови КМУ №103 передбачено, що пенсії слід перерахувати із складових грошового забезпечення, що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704, якою передбачено включення до довідок про грошове забезпечення надбавок та премій.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши дії відповідача щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р., яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, таких складових його грошового забезпечення, як надбавки: за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень та премії, які були раніше враховані та виплачувалися позивачеві до складання та направлення відповідачем такої нової довідки до пенсійного органу, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, вищевказаних складових його грошового забезпечення, як надбавки за особливості проходження служби, за службу в умовах режимних обмежень та премії, які були раніше враховані та виплачувалися позивачеві, порушує право позивача на перерахунок його пенсії із урахуванням всіх складових його грошового забезпечення, встановлених Постановою КМУ №704, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача у частині визнання такої бездіяльності протиправною підлягають задоволенню.
А відтак підлягають задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача скласти нову довідку відносно позивача про розмір його грошового забезпечення з зазначенням таких складових: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії (станом на 01.01.2018р.) з урахуванням того, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо не включення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р., яка надана до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, таких складових його грошового забезпечення, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 КАС України.
Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.
Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.
Також слід зазначити, що за приписами ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. (остаточне) у справі «Кечко проти України» зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.
Також і у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обовязків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.
Також, суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, в зв'язку з неподанням відповідачем, без поважних причин, відзиву на позов суд кваліфікує це як визнання позову.
З огляду на те, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Тобто, питання щодо зобов'язання відповідача подати такий звіт вирішується судом під час постановлення судового рішення.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Водночас, встановлення строку на подачу звіту про виконання судового рішення є правом суду, який ухвалив судове рішення, а не його обов'язком.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі довідки для перерахунку пенсії із 01.01.2018року із зазначенням у довідці всіх складових грошового забезпечення за відповідною посадою згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704: "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Зобов'язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області оформити та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку про розмір грошового забезпечення за посадою відповідній посаді позивача станом на 01 березня 2018 року, для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції згідно Постанови КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704: "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", в якій зазначити розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ( в гривнях), який складається із суми всіх щомісячних видів грошового забезпечення передбачений Постановою КМУ від 30 серпня 2017 р. № 704 в тому числі: посадового окладу; окладу за військовим (спеціальним) званням; надбавки за вислугу років; надбавки за особливості проходження служби; надбавки за службу в умовах режимних обмежень; премії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев