Справа № 440/757/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/757/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/757/19 за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2019 позивач ОСОБА_2 управління ДФС у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 5766,21 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідач має непогашений податковий борг, який виник внаслідок несплати узгоджених сум грошових зобовязань з орендної плати з фізичних осіб. У зв'язку з цим просить стягнути зазначену суму боргу в судовому порядку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Копію ухвали від 22.03.2019 вручено відповідачу 06.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 26/.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

11.04.2019 судом отримано заяву Головного управління ДФС у Полтавській області про зменшення позовних вимог, мотивовану обставинами часткового погашення податкового боргу. Згідно зазначеної заяви стягненню з відповідача підлягає сума податкового бору в розмірі 546,21 грн /а.с. 27/.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

05.11.2015 року між позивачем (орендар) та Карлівською міською радою (орендодавець) укладено договір оренди землі за умовами якого органом місцевого самоврядування ОСОБА_1 у строкове користування передано земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0937 га, кадастровий номер :50:001:0588, по вул. Котляревського, 51 у м. Карлівка Карлівського району Полтавської області. За умовами вказаного договору орендна плата за земельну ділянку встановлена в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексу інфляції /а.с. 17/.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі, поданого до контролюючого органу Карлівською міською радою, позивачем здійснено розрахунок суми орендної плати, яка підлягає сплаті за 2018 рік.

На підставі цих розрахунків позивачем сформовано податкове повідомлення-рішення №6-1612 від 24.05.2018 на суму 6220,74 грн. Вищевказане податкове повідомлення-рішення вручене ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку 24.07.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 9/.

За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № 6-1612 від 24.05.2018 ні в адміністративному, ні в судовому порядку платником податків не оскаржувалося, визначена контролюючим органом сума податкового зобов'язання в добровільному порядку відповідачем не сплачена, а відтак остання набула статусу податкового боргу.

Відомостями інтегрованої картки платника з орендної плати з фізичних осіб підтверджено, що станом на початок 2019 року за ОСОБА_1 обліковувався податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 5766,21 грн., з метою погашення якого відповідачем 18.03.2019 сплачено до бюджету 5220,00 грн. /а.с. 14, 28/.

Таким чином, станом на дату розгляду справи судом відповідач має податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 546,21 грн. /а.с. 28/.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 Податкового кодексу України.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи суд встановив, що контролюючим органом 07.09.2017 винесено податкову вимогу №8255-17, яка направлялася відповідачу засобами поштового зв'язку, проте повернулася відправнику через неможливість вручення адресату /а.с. 9 зворот/.

В силу положень пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України податкова вимога № 8255-17 від 07.09.2017 вважається врученою платнику 13.10.2017.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано.

Відповідно до підпунктів 20.1.19 та 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, , ) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 39500, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, 39500, РНОКПП НОМЕР_1) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 546 (п'ятсот сорок шість) гривень 21 (двадцять одну) копійку шляхом перерахування вказаної суми коштів на такі реквізити: р/р 6147, отримувач: Карлівське УК/м.Карлівка/18010900, код 37997400, банк: Казначейство України, МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_3