Справа № 0440/6210/18
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/6210/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 р. (суддя Дєєв М.В.) в адміністративній справі №0440/6210/18 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області № 128/ДПВ-17 від 22.12.2017, яким ОСОБА_1 відмовлено в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 та зобов'язати Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури Дніпропетровської області порушити дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_2 та розглянути її у відповідності до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 січня 2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

11 лютого 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо результатів розгляду клопотання позивача від 13 листопада 2018 р. про кваліфікування дій відповідача, щодо ненадання до суду відзиву на позовну заяву, як визнання позову.

13 лютого 2019 р. на адресу суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо позовної вимоги, викладеної у відповіді позивача від 16.11.2018 та уточненої позивачем у підготовчому судовому засіданні 05.12.2018.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 р. відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про ухвалення додаткових судових рішень.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права та не застосував норму матеріального права, передбачену частино 5 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання скаржник не прибув, направив заяву від 01.04.2019 про відкладення розгляду справи у зв'язку із його участю у судовому засіданні Токмацького районного суду Запорізької області.

При вирішенні зазначеного клопотання скаржника колегія суддів керується приписами частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Частина перша цієї ж статті передбачає можливість відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів неможливості його явки у визначений судом апеляційної інстанції день і час судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Дніпропетровської області в судове засідання уповноваженого представника не направила, про причини неприбуття не повідомила.

Відмовляючи у задоволенні заяв ОСОБА_1 про ухвалення додаткових судових рішень, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час прийняття рішення по даній справі, судом розглянуті всі заявлені вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які були надані позивачем, відповідачем та третьою особою по справі.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що в заяві про ухвалення додаткового рішення від 11.02.2018 позивач вказує, що судом не вирішено клопотання від 13.11.2018, відповідно до якого позивач просив кваліфікувати як визнання позову дії які виразились в тому, що в строки установлені в ухвалі від 18.10.2018 відповідач не надав (не направив) позивачу копію відзиву на позовну заяву. В заяві про ухвалення додаткового рішення від 13.02.2018 позивач вказує, що судом не винесено рішення щодо уточненої позовної вимоги, викладеної у відповіді позивача від 16.11.2018 на пояснення третьої особи та яка була уточнена позивачем у підготовчому судовому засіданні 05.12.2018. В заяві про ухвалення додаткового рішення від 13.02.2018 позивач вказує, що судом не ухвалено рішення щодо уточненої позовної вимоги викладеної у клопотанні позивача від 19.12.2018.

Щодо уточнених позовних вимог судом першої інстанції вірно зазначено, що подані позивачем заяви не є заявами про збільшення або зменшення розміру позовних вимог у розумінні статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказані у клопотаннях вимоги стосуються порядку виконання рішення суду, у зв'язку з чим вказані заяви було обговорені сторонами в судовому засіданні та долучено судом до матеріалів справи, як додаткові пояснення по справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяв ОСОБА_1 про ухвалення додаткових судових рішень.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення відсутні.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 р. в адміністративній справі №0440/6210/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 квітня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 2 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі 06 травня 2019 р.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук