Справа № 203/917/19
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/917/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лободи Радимира Леонідовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що постановою відповідача від 06.03.2019 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за фактом порушення вимог п.8.4 «в» ПДР України (здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено»). Посилаючись на те, що вказана постанова була винесена за відсутності підстав та доказів, позивачка просила скасувати останню.

В наданій заяві позивачка просила провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач за викликами до суду повторно не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Представник третьої особи в наданих поясненнях та клопотанні просив розглянути справу за відсутності представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови.

З урахуванням цього та положень ч.3 ст.194, ст.205, ч.4 ст.229, ч.3 ст.268 КАС України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві та поясненнях третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водія, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки.

Дорожній знак 3.34 розділу 33 ПДР України «зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснюють посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

З доводів позовної заяви вбачається, що позивачка заперечувала факт вчинення правопорушення при зазначених в оскаржуваній постанові обставинах.

Відповідно до вимог ч.3 ст.283 КУпАП в оскаржуваній постанові наявні відомості про відеофіксацію вчиненого правопорушення та під час розгляду справи представником третьої особи разом із поясненнями надано диск з відеозаписом.

Під час огляду останнього вбачається, що в той час, коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу позивачки, остання перебувала поряд з ним біля багажного відділення та на повідомлення поліцейського про здійснення зупинки в зоні дії знаку 3.34 ПДР України зазначила, що щойно здійснила зупинку для того, щоб завантажити сумки до багажника.

Відомостей про те, що така зупинка тривали більше 5 хвилин, відеозапис не містить та інших доказів цьому відповідачем та третьою особою суду не представлено.

З огляду на це, враховуючи положення п.1.10 ПДР України, суд приходить до висновку про безпідставність винесеної відповідачем постанови за ч.1 ст.122 КУпАП

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню та оскаржувану постанову відповідно до ст.286 КАС України слід скасувати із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,205,229,241-248,250,268,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Лободи Радимира Леонідовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №968027 від 06 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак