Справа № 1.380.2019.000633
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000633
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бондаренко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач)

до Західного територіального управління Національної гвардії України (далі Західне територіальне управління НГУ, відповідач)

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ №86 о/с від 27.12.2018 року начальника Західного територіального управління Національної гвардії України генерал-лейтенанта Гордійчука В.І. про припинення (розірвання) контракту та звільнення старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013695) - начальника їдальні (солдатської) взводу матеріально-технічного забезпечення В/ч НОМЕР_1 з військової служби за контрактом у запас Збройних Сил України за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем);

-визнати протиправним та скасувати наказ №6 від 08.01.2019 року т.в.о командира В/ч НОМЕР_1 Західного територіального управління Національної гвардії України капітана ОСОБА_2 про виключення старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013695) - начальника їдальні (солдатської) взводу матеріально-технічного забезпечення В/ч НОМЕР_1 зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;

-поновити старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013695) на посаді начальника їдальні (солдатської) взводу матеріально-технічного забезпечення В/ч НОМЕР_1 Західного територіального управління Національної гвардії України або на іншій рівнозначній посаді з 08.01.2019 року;

-стягнути з Західного територіального управління Національної гвардії України на користь старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013685) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказами №86 о/с від 27.12.2018 року та №6 від 08.01.2019 року припинено (розірвано) контракт та звільнено позивача з військової служби у Національній гвардії України за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем. Позивач вказує, що за час проходження військової служби суворо дотримувався умов контракту, службові обов`язки виконував добросовісно, сумлінно та у повній відповідності до вимог усіх нормативно-правових актів. Про накладені стягнення не був повідомлений, оскільки на переконання позивача йому їх не було оголошено, а лише 08.11.2018 року був ознайомлений із службовою карткою. Крім того, зазначає, що з ним не було проведено бесіду з приводу подальшої роботи та не вирішувалося питання про переведення до іншої військової частини, не ознайомлено з документами, які складені у військовій частині з приводу звільнення.

Таким чином, на думку позивача оскаржувані накази є протиправними та такими, що підлягають до скасування.

Ухвалою від 11.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 05.03.2019 року.

05.03.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

18.04.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 02.05.2019 року.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що згідно ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України №86 від 27.12.2018 року з ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у Національній гвардії України у запас Збройних Сил України за підпунктом «ж» пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем)

Підставою для припинення (розірвання) контракту та звільнення зі служби слугувало систематичне порушення військової дисципліни позивачем. Зокрема, 07.08.2018 року ОСОБА_1 було оголошено «догану» командиром частини за несвоєчасну доповідь, а саме він не доповів про те, що 06.08.2018 працівниками поліції було складено два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП. 10.09.2018 ОСОБА_1 особисто було оголошено «догану» заступником командира військової частини НОМЕР_1 з тилу начальником тилу за неналежне виконання своїх службових обов`язків. 21.09.2018 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 було оголошено «сувору догану» за недбале ставлення до виконання своїх функціональних обов`язків.

Крім того, наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 20.09.2018 №342 «Про стан тилового забезпечення військової частини НОМЕР_1 » ОСОБА_1 було оголошено «неповну службову відповідність».

У зв`язку із систематичністю порушення військової дисципліни позивач розглядався на атестаційній комісії військової частини НОМЕР_1 15.08.2018 та 30.10.2018, а також з ним неодноразово проводилися бесіди щодо недопущення вживання спиртних напоїв під час несення служби.

Представник відповідача вважає, що при прийняті оскаржуваних наказів Західне територіальне управління Національної гвардії України діяло в межах та у спосіб встановлений законодавством, тому підстав для їх скасування немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, свідків, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

30.04.2016 року між ОСОБА_1 старшим прапорщиком, старшиною 1-ї патрульної роти В/ч НОМЕР_2 Західного територіального управління Національної гвардії України та Західним територіальним управлінням Національної гвардії України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб сержантського та старшинського складу.

З 2017 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Західного територіального управління Національної гвардії України на посаді начальника солдатської їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом начальника Західного територіального управління НГУ від 27.12.2018 №86 о/с відповідно до п.п. «ж» п.2 ч.5 ст.26 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт та звільнено ОСОБА_1 з військової служби у Національній гвардії України у запас Збройних Сил України.

У вказаному наказі міститься інформація про те, що підставою звільнення з військової служби стало систематичне невиконання умов контракту, порушення позивачем військової дисципліни.

На підставі вищевикладених обставин наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного територіального управління НГУ (по стройовій частині) від 08.01.2019 року №6 старшого прапорщика ОСОБА_1 (Г-013685) начальника їдальні (солдатської) взводу матеріально-технічного забезпечення звільненого відповідно до п.п. «ж» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) без права носіння військової форми одягу - виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення 08.01.2019 року.

Вважаючи звільнення з військової служби незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Частиною 1 ст.1 Закону №2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Так, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється, у тому числі громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (ч.3 ст.2 Закону №2232-XII).

Частиною 4 ст.2 Закону №2232-XII передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пп. ж п. 5 ч. 2 ст.26 Закону №2232-XII, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: 2) під час дії особливого періоду ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Так, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - Статут №548-XIV).

Приписами ст. ст. 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби. (ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 11 Статуту, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до ст. 26 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог статей 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

За п.12.4. наказу МО №170 від 10.04.2009 «Про затвердження Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється за підсумками атестування з виконанням вимог, визначених пунктом 228-1 Положення.

Відповідно до п.228-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 №1 153/2008 звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Під час розгляду справи в суді, встановлено, що на ОСОБА_1 раніше було накладено ряд дисциплінарних стягнень:

07.08.2018 року ОСОБА_1 було оголошено «догану» командиром частини за несвоєчасну доповідь, а саме він не доповів про те, що 06.08.2018 працівниками поліції було складено два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції) та ст.124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожній споруд чи іншого майна).

По даному факту призначено службове розслідування в ході якого ОСОБА_1 надав пояснення в яких зазначив, що 06.08.2018 близько 19:00 год. їхав на особистому автомобільному транспорті до місця проживання у село Старий Лисець, по дорозі в автомобілі пробило колесо, та він не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль заїхав в огороджу, після чого до місця події прибули працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення за скоєння ДТП. Командування військової частини для уточнення інформації направлено запит у Тисменицький відділ поліції, після чого було надано копії протоколів про адміністративне правопорушення (за ст.130 КУпАП керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та ст.124 КУпАП порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожній споруд чи іншого майна).

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2018 №214 «Про результати проведення службового розслідування» ОСОБА_1 було оголошено «сувору догану» за обман командира та порушення ст.12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

10.09.2018 ОСОБА_1 особисто було оголошено «догану» заступником командира Військової частини НОМЕР_1 з тилу начальником тилу за неналежне виконання своїх службових обов`язків.

21.09.2018 командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 було оголошено «сувору догану» за недбале ставлення до виконання своїх функціональних обов`язків.

Крім того, наказом начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 20.09.2018 №342 «Про стан тилового забезпечення військової частини НОМЕР_1 » ОСОБА_1 було оголошено «неповну службову відповідність».

08.11.2018 наказом командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України №302 ОСОБА_1 оголошено судову догану, у зв`язку із невиходом на службу без поважних причин.

У зв`язку із систематичністю порушення військової дисципліни позивач розглядався на атестаційній комісії військової частини НОМЕР_1 15.08.2018 та 30.10.2018.

Також з ОСОБА_1 неодноразово проводилися бесіди щодо недопущення вживання спиртних напоїв під час несення служби.

Таким чином, саме неодноразове невиконання позивачем своїх службових обов`язків, недбале ставлення до виконання своїх функціональних обов`язків (відсутність на військовій службі без поважних причин) стало причиною для висновку про його неповну службову невідповідність та відповідно для прийняття наказу від 27.12.2018 №86 о/с про звільнення з військової служби позивача (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту).

Суд звертає увагу, що накази про накладення дисциплінарних стягнень, позивачем не оскаржувались, отже на момент прийняття спірних наказів відповідні стягнення не були зняті.

Що стосується доводів позивача, що перед звільненням бесіда з ним не проводилась, суд зазначає наступне.

На підставі п. 236 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.

Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Згідно із п. 12.7. «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 р. № 170 бесіда з питань звільнення проводиться:

-з військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу - командиром військової частини, в якій вони проходять військову службу, або його заступником;

-з молодшими та старшими офіцерами до підполковника включно: у військовій частині - командиром військової частини; в управлінні з`єднання командиром з`єднання або його заступниками; в управлінні оперативного (повітряного) командування, органах військового управління і командуваннях родів військ, сил та видів Збройних Сил України - начальником відповідного структурного підрозділу, заступником командувача чи керівника органу військового управління; у структурних підрозділах Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України - керівниками структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України або їх заступниками;

-з полковниками (капітанами 1 рангу) начальником військового навчального закладу, науково-дослідної установи, органу військового управління Збройних Сил України, командиром повітряного командування, командувачем оперативного командування, начальником роду військ, командувачем спеціальних сил чи виду Збройних Сил України, керівником структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України чи Міністерства оборони України або їх заступниками, заступниками начальника Генерального штабу Збройних Сил України та Міністра оборони України;

-з особами вищого офіцерського складу, крім тих, які належать до номенклатури призначення Президента України, - командувачем виду Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР_3 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом повноважень);

-з особами вищого офіцерського складу, які належать до номенклатури призначення Президента України, - Міністром оборони України.

Бесіда проводиться перед направленням документів на звільнення військовослужбовця. До участі в бесіді з військовослужбовцем, який звільняється з військової служби, за потреби залучаються безпосередні командири, фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів тощо.

Під час розгляду справи судом не було встановлено, що з позивачем було проведено бесіду згідно п. 236 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України».

Проте, суд критично оцінює доводи позивача, що не проведення бесіди з позивачем є підставою для визнання протиправними наказів відповідача №86 о/с від 27.12.2018 року та №6 від 08.01.2019 року, оскільки зазначена бесіда має на меті встановити, які пільги та переваги має військовослужбовець з працевлаштування та матеріально-побутового забезпечення, доведення військовослужбовцю рішення щодо рекомендацій для військового комісаріату стосовно можливості проходження ним служби у військовому резерві Збройних Сил України, підлягають з`ясуванню місце проживання після звільнення військовослужбовця. Суд вказує на те, що зазначені питання, які мають бути вирішені під час бесіди не впливають саме на рішення щодо притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності чи накладення дисциплінарних стягнень, а стосуються вирішення питань пов`язаних з реалізацією рішення про звільнення військовослужбовця.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що наявні визначені законом підстави для звільнення у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту ОСОБА_1 .

За наведених обставин суд доходить висновку, що приймаючи рішення про звільнення позивача, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі власних повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а відтак, підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Наявність зазначених обставин підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано позивачем під час судового розгляду.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства суб`єктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору під час звернення до суду із даним позовом, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Західного територіального управління Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 07.05.2019 року.

Суддя Крутько О.В.