Справа № 500/424/19
Суддя: Жук Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/424/19

22 квітня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Жука А.В.

за участю:

секретаря судового засідання Порплиці Т.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Осядач Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Тернопільської області про визнання дій протиправними та стягнення втраченого середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Прокуратури Тернопільської області про визнання дій протиправними та стягнення втраченого середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії посадових осіб прокуратури Тернопільської області щодо невиконання станом на 29 жовтня 2018 року постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №876/1837/16 (суд першої інстанції №819/3567/18) та ухвали цього суду від 27.09.2016 в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі, яка підлягає до негайного виконання, та виплати йому заробітної плати;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області на користь ОСОБА_3 втраченого ним середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 13.01.2017 по 29.10.2018 в сумі 720576,07 гривень з урахуванням обов'язкових платежів до бюджету;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області на користь ОСОБА_3 суму стягнення за один місяць в розмірі 44089,19 гривень з урахуванням обов'язкових платежів до бюджету до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 визнано незаконним звільнення ОСОБА_3 та скасовано наказ прокурора області від 03.12.2015 №1119-к, зобов'язано прокуратуру поновити ОСОБА_3 на посаді начальника відділу. Згідно даної постанова до негайного виконання підлягало рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 11433,03 гривень. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №819/3567/15 від 27.09.2016 роз'яснено, що "ОСОБА_3 необхідно поновити на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області з 04.12.2015 року" про що внесено уточнення у резолютивну частину рішення суду від 12.07.2016. Станом на 29.10.2018 прокуратура області рішення суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 не виконала та ОСОБА_3 на зазначеній судом посаді не поновила, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу не здійсни ла, як і не провела виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. Позивач вважає вказані дії відповідача щодо невиконання станом на 29 жовтня 2018 року поста нови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №876/1837/16 (суд І інстанції № 819/3567/18) та ухвали цього суду від 27.09.2016 в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі, яка підлягає до негайного виконання, та виплати йому за робітної плати протиправними, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 11 березня 2019 року о 12:30 год.

На виконання вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 18.02.2019, 11.03.2019 року Прокуратурою Тернопільської області подано до суду відзив (а.с.93-102). Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСОБА_3 був поновлений на роботі 13.01.2017, однак починаючи з дня поновлення на посаді (13.01.2017), жодного разу на роботу не з'явився, що підтверджується копіями рапортів начальника відділу роботи з кадрами, начальника управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області. Відповідно до складених табелів робочого часу у період з 13.01.2017 по 29.10.2018, ОСОБА_3 був відсутній на робочому місці без поважних причин, у зв'язку з чим заробітна плата йому не нараховувалася. До начальника управління нагляду у кримінальному провадженні чи до начальника відділу роботи з кадрами прокуратури області (які б визначили його робоче місце) ОСОБА_3 не звертався, трудову книжку до прокуратури області не надав. На підставі зазначеного відповідач позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання дій посадових осіб прокуратури Тернопільської області протиправними та стягнення втраченого середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення вважає безпідставними та просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

11 березня 2019 року судове засідання по даній справі не проводилось, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Жука А.В. у відрядженні відповідно до наказу від 05.03.2019 №50-ВК/г. Судове засідання відкладено на 13 березня 2019.

13 березня 2019 року судове засідання відкладено на 26.03.2019, у зв'язку з поданням відповіді на відзив.

26 березня 2019 року позивачем подано заяву про уточнення (зменшення) позовних вимог, відповідно до якої ОСОБА_3 просить:

визнати протиправними дії посадових осіб прокуратури Тернопільської області щодо невиконання станом на 29 жовтня 2018 року постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016р. у справі №876/1837/16 (суд І інстанції № 819/3567/18) та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016р. в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі, яка підлягає до негайного виконання, та виплати йому заробітної плати.

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області () на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання:АДРЕСА_1) втраченого ним середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 13.01.2017р. по 29.10.2018р. в сумі 584925,24 грн. з урахуванням обов'язкових платежів до бюджету.

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області () на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) суму стягнення за с один місяць в розмірі 34973,64 грн. з урахуванням обов'язкових платежів до бюджету до негайного виконання.

У зв'язку з поданням заяви від позивача про уточнення позовних вимог судове засідання відкладено на 15.04.2019.

15 квітня 2019 року протокольною ухвалою продовжено строк розгляду справи, оголошено перерву до 22.04.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, надала пояснення аналогічні відзиву. Просила в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступних встановлених обставин.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 876/1837/16 визнано протиправними дії прокуратури Тернопільської області щодо організації та безпідставного звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації та з органів прокуратури, скасовано наказ прокурора Тернопільської області від 3 грудня 2015 року №1119-к про звільнення ОСОБА_3 з посади начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Тернопільської області та з органів прокуратури, поновлено ОСОБА_3 на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації прокуратури Тернопільської області з 04 грудня 2015 року, а також стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області на користь ОСОБА_3 83297,79 грн. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому вказано, що постанова в частині поновлення на публічній службі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць 11433,03 грн. підлягає негайному виконанню.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №819/3567/15 від 27.09.2016 роз'яснено, що "ОСОБА_3 необхідно поновити на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області з 04.12.2015 року" про що внесено уточнення у резолютивну частину рішення суду від 12.07.2016.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України у справі №К800/28223/16 від 07.11.2016 прокуратурі відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції від 12.07.2016 у справі №819/3567/15.

Поста новою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі ДВС Мінюсту України) від 14.11.2016 відкрито виконавче провадження №52876084, прокуратуру області визнано боржником.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.02.2017 у справі №819/37/17 визнано протиправними дії посадових осіб про куратури Тернопільської області щодо безпідставного невиконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року в справі № 876/1837/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі та виплати заробітної плати; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області на користь позивача 69687,04 гривень середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з 13.07.2016 року по 12.01.2017 року. Вказана постанова набрала законної сили.

У січні 2017 в.о. прокурора Тернопільської області видано наказ №23к від 13.01.2017 про поновлення ОСОБА_3 на посаді начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області з 04.12.2015.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/478/17 від 07.03.2018 позовна заява прокуратури Тернопільської області до Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №5287608 залишена без роз гляду. Львівський апеляційний адміністративний суд 31.05.2018 ухвалу суду першої інстанції залишив в силі.

На даний час виконавче провадження №5676084 з примусового виконання в користь ОСОБА_3 виконавчого листа №819/3567/15/876/1837/16 від 12.07.2016 перебуває на виконанні Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Наказом прокурора області №263к від 14.04.2017 ОСОБА_3 звільнено з роботи за прогул. Вказаний наказ позивач оскаржив в суді.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №819/848/17 позов ОСОБА_3 до прокуратури області задоволено та наказ про його звільнення скасовано. Прийняте рішення суд мотивував тим, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №819/3567/15 від 12.07.2016 проку ратурою області не виконана, ОСОБА_3 не поновлено на посаді зазначеній у рішенні суду, іншої заяви він не писав, згоди на переведення на іншу роботу не надавав, тому станом на 14.04.2017 не перебував з прокуратурою у трудових правовідносинах, що позбавляє керівника цієї установи права на прийняття рі шення про його звільнення з публічної служби. Рішення суду першої інстанції у справі №819/848/17 від 05.04.2018 суд апеляційної інстанції залишив в силі.

Наказом прокурора області №512к від 19.07.2018 скасовано наказ №263 від 14.04.2017 про звільнення ОСОБА_3 за прогул.

Позивач, вважаючи, що прокуратура Тернопільської області станом на 29.10.2018 безпідставно не виконала постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 876/1837/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі на зазначеній судом посаді, зазначає що це порушує його права, в зв'язку з чим звернувся до суду.

До даних правовідносин суд застосовує наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно, рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Обов'язковість рішень суду підкреслює авторитет судової влади і сприяє утворенню режиму законності і зміцненню правопорядку в державі.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 14, ч. 1 ст. 255 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року, тобто на час виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

При цьому пунктом 3 частини першої статті 256 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) передбачено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Частиною другою статті 257 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Аналогічні положення містить Кодекс адміністративного судочинства України в редакції, яка набрала законної сили з 15.12.2017.

У постанові Верховного Суду від 16.02.2018 у справі №803/2713/13-а викладено правовий висновок, згідно з яким негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів держави.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень вказаної категорії покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Так, відповідно до частини першої статті 65 Закону №1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.65 цього Закону рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувана на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувана, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно статті 235 КЗпП України, в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, при цьому, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ст. 236 Кодексу законів про працю України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середньомісячного заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно норм чинного законодавства рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

З наведеного слідує, що підставою для виплати незаконно звільненому працівнику середнього заробітку є затримка власником або уповноваженим ним органом виконання рішення про поновлення на роботі.

Вирішуючи питання, чи виконано прокуратурою Тернопільскої області станом на 29.10.2018 постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 876/1837/16 в частині поновлення ОСОБА_3 на публічній службі на зазначеній судом посаді, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалось вище, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №819/848/17 позов ОСОБА_3 до прокуратури області задоволено та наказ про його звільнення скасовано. Прийняте рішення суд мотивував тим, що постанова Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №819/3567/15 від 12.07.2016 проку ратурою області не виконана, ОСОБА_3 не поновлено на посаді зазначеній у рішенні суду, іншої заяви він не писав, згоди на переведення на іншу роботу не надавав, тому станом на 14.04.2017 не перебував з прокуратурою у трудових правовідносинах, що позбавляє керівника цієї установи права на прийняття рішення про його звільнення з публічної служби.

Зокрема в цьому рішенні встановлено наступні обставини:

"як виливає із матеріалів справи прокуратура Тернопільської області винесла наказ №23-к від 13.01.2017, яким поновила позивача на посаді - начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури області, а у судових рішеннях (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2016, яка є невід'ємною частиною постанови Львівського апеляційного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15) зазначено, що його слід поновити на посаді - начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області.

Варто також зауважити, що ні у виконавчому листі ні в постанові про відкриття виконавчого провадження від 14 листопада 2016 року №52876084 назва посади на яку необхідно було поновити позивача також не співпадає з назвою посади яка визначена наказом №23-к від 13.01.2017.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що станом на 14.04.2017 рішення суду про поновлення позивача на посаді зазначеній в рішенні суду не виконано, оскільки посада на якій поновлено позивача, не відповідає посаді, яка зазначена у рішенні суду.

Підтвердженням того, що рішення суд не виконане є також те, що виконавче провадження №52876084 на даний час не закінчене.

Крім того, суд враховує ту обставину, що саме прокуратура Тернопільської області була ініціатором звернення до Львівського апеляційного адміністративного суду із заявами про роз'яснення та виправлення описки в постанові суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15.

Судом встановлено, що позивач не писав заяви про прийняття його на посаду начальника відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області та згоди на переведення не надавав, що спростовує факт його перебування на публічній службі в органах прокуратури Тернопільської області. ...

...Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 на час його звільнення з роботи за прогул (14 квітня 2017 року) не перебував у трудових відносинах з прокуратурою Тернопільської області."

Таким чином, встановлені судом обставини у справі №819/848/17 в рішенні від 05.04.2018 щодо непоновлення ОСОБА_3 на посаді зазначеній в постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 станом на 14.04.2017 є преюдиційними та не підлягають доказуванню в даній адміністративній справі.

Суд зазначає, що з дати винесення Тернопільським окружним адміністративним судом рішення у справі №819/848/17 (05.04.2018) по 29.10.2018 обставини щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді зазначеній в судовому рішенні не змінилися.

Доказів належного виконання прокуратурою Тернопільської області постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді зазначеній в судовому рішенні станом на 29.10.2019 судом не здобуто, а відповідачем не надано.

За наведених обставин безпідставними є посилання відповідача на фактичне виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді зазначеній в судовому рішенні шляхом видання наказу №23-к від 13.01.2017, оскільки правова оцінка вказаному наказу також надана судом у адміністративній справі №819/848/17, та такий наказ не свідчить про належне виконання судового рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що в період з 13.01.2017 по 29.10.2018 прокуратурою Тернопільської області було допущено протиправну бездіяльність щодо невиконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016 у справі №819/3567/15 в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді зазначеній в судовому рішенні, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Таким чином, враховуючи, що рішення суду про поновлення позивача на посаді підлягає до негайного виконання, починаючи з 13.07.2016 року і до 29.10.2018 відповідачем допущено затримку виконання такого рішення, тому на користь позивача підлягає стягненню його середній заробіток за час цієї затримки.

Середній заробіток працівника згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках: зокрема, вимушеного прогулу. (п.1, абз з)

Пунктом 5 Порядку визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За нормами пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. (п.8 Порядку)

Позивачем на підтвердження суми стягнення за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі (з врахуванням зменшених позовних вимог) подано висновок №16 судово-економічної експертизи від 22.03.2018, яка виконана на замовлення ОСОБА_3 судовим експертом Перепелюк С.М.

Відповідно до вказаного висновку експерту розмір втраченого середнього заробітку ОСОБА_3 за час затримки виконання прокуратурою Тернопільської області судового рішення за період з 13.01.2017 по 29.10.2018 з урахуванням обов'язкових платежів до бюджету становить 584925,24 гривень. Сума середньомісячної заробітної плати з врахуванням коефіцієнту підвищення становить 34973,64 гривні.

Вказана сума збігається з розрахунком суми середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 13.01.2017 по 29.10.2018, який наведено у відзиві прокуратури Тернопільської області.

Отже, суд приходить до висновку, що на користь ОСОБА_3 слід стягнути втраченого ним середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 13 січня 2017 року по 29 жовтня 2018 року в сумі 584925,24 гривень (п'ятсот вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот двадцять п'ять гривень 24 копійки) з утриманням необхідних податків і зборів до бюджету.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд вважає, що відповідачем в ході розгляду даної адміністративної справи не доведено правомірності свої дій (бездіяльності) в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

На підставі пункту 2) частини першої статті 371 КАС України постанова в частині присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць - 34973,64 гривні підлягає негайному виконанню.

Судові витрати сторонами по справі не понесено, а отже у суду немає підстав для вирішення питань про їх розподіл.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) до Прокуратури Тернопільської області (місцезнаходження: 46000, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб прокуратури Тернопільської області щодо невиконання станом на 29 жовтня 2018 року постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі №876/1837/16 (у першій інстанції №819/3567/15) з врахуванням ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року у справі №876/1837/16 в частині негайного виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_3 на публічній службі, та в частині виплати йому заробітної плати за час вимушеного прогулу.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області (місцезнаходження: 46000, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) втраченого ним середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 13 січня 2017 року по 29 жовтня 2018 року в сумі 584925,24 гривень (п'ятсот вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот двадцять п'ять гривень 24 копійки) з утриманням необхідних податків і зборів до бюджету.

4. Постанова в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань прокуратури Тернопільської області (місцезнаходження: 46000, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1) втраченого ним середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення за період з 13 січня 2017 року по 29 жовтня 2018 року у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 34973,64 гривні (тридцять чотири тисячі дев'ятсот сімдесят три гривні 64 копійки) з утриманням необхідних податків і зборів до бюджету підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 травня 2019 року.

Головуючий суддя Жук А.В.

копія вірна

Суддя Жук А.В.