Справа № 686/8646/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8646/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Карплюк О.І.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

06 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ткачука Павла Борисовича на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (далі - позивач) до Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ткачука Павла Борисовича, Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач 1, 2) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

позивач 25.03.2019 звернувся із позовом до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №1010787 від 24.03.2019 по справі про адміністративне правопорушення, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.04.2019 позов задоволено.

Постанову серії ЕАВ №1010787 від 24.03.2019 про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасовано.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції прийнято рішення на підставі пояснень позивача, не надавши змови відповідачу реалізувати свої права передбачені ст. 44 та ч. 1 ст. 77 КАС України. Також вказав, що враховуючи вимоги розділу 33 ПДР, позивач мав би заїжджати до місця проживання з вул. Свободи, що не зробив.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши зокрема, що дія знаку 4.11 не поширюється на його транспортний засіб, оскільки позивач постійно проживає та зареєстрований у вказаній зоні.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

24.03.2019 постановою інспектора роти №1 управління патрульної поліції в Хмельницькій області Ткачука П.Б. визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за те, що він цього ж дня близько 12 години 57 хвилин, керуючи транспортним засобом марки "Мерседес" державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Хмельницькому, по проспекту Миру, 69, здійснив рух в зону дії дорожнього знака 4.11. "Рух легкових автомобілів", чим допустив порушення вимог п. 8.4."г" Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з такою постановою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів, які вказували б на вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КАС України.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 8.4 "г" вказано, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, наказові знаки, які показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.11 "Рух легкових автомобілів" розділу 33.4 ПДР "Наказові знаки" дозволяє рух лише легкових автомобілів, автобусів, мотоциклів, маршрутних транспортних засобів і вантажних автомобілів, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3,5 т.

Дія знака не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у позначеній зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у цій зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в'їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв'язку з порушенням ПДР, а саме, за проїзд в зоні дії знаку 4.11 "Рух легкових автомобілів".

На підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення відповідачем направлявся відзив на позовну заяву із доданим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та витяги з Google карт, які надійшли до суду після прийняття судом оскаржуваного рішення.

Так, з наданого відповідачем відеозапису із нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано частину розмови працівників поліції із позивачем вбачається, що позивач повідомив працівникам поліції про те, що він проживає в зоні проспекту Миру та в підтвердження надав паспорт із пропискою за адресою АДРЕСА_1.

При цьому, із наданого відеозапису не прослідковується напрям руху автомобіля позивача.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отже, враховуючи, що відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв'язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАВ №1010787 від 24.03.2019 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч. 1ст. 122 КУпАП.

Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17.

Разом з тим, як вбачається з копії паспорта ОСОБА_3, місце проживання позивача знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з 2006 року.

Згідно оскаржуваної постанови працівниками поліції зупинено позивача за адресою проспект Миру 69, м. Хмельницький.

З наданого відповідачем витягу з Google карт вбачається, що знак 4.11 "Рух легкових автомобілів" розташованим на проспекті Миру із номером 101.

Тоді як позивач проживаючи на АДРЕСА_1, рухався по проспекту в сторону зменшення нумерації будинків де й був зупинений відповідачем за адресом проспект Миру 69.

Тобто, позивач рухався до найближчого перехрестя, що знаходиться в зоні його місця проживання.

Отже, вказані відповідачем 1 пояснення на картографічних даних Google картах не підтверджені матеріалами справи та не спростовують викладених вище висновків.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача 1 не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Ткачука Павла Борисовича залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.