Справа № 580/577/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року справа № 580/577/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

15.02.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (19512, Черкаська обл., Городищенський р-н, с.Мліїв, вул.Котовського, буд.50; РНОКПП НОМЕР_1) (далі позивач) про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул.Хрещатик, буд. 223) (далі відповідач 1) від 08.01.2019 №040918 про застосування штрафу в сумі 1700,00 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач прийняв оскаржуване рішення за відсутності підстав. Позивач акцентує, що не був перевізником вантажу автомобілем, щодо якого відповідач зафіксував порушення, та не займається діяльністю з перевезення вантажів. Наголошував, що автомобіль, стосовно якого прийняте оскаржуване рішення, наданий ним в оренду третій особі. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 11.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Встановлено відповідачу строк тривалістю пятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву.

Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач 1 отримав 15.03.2019, а позивач 13.03.2019.

Ухвалою від 16.04.2019 суд залучив до участі у справі другим відповідачем ОСОБА_2 службу України з безпеки на транспорті (далі відповідач 2).

28.03.2019 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити з огляду на те, під час перевірки, за наслідками якої прийняте оскаржуване рішення, виявлено відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий уповноваженими компетентними органами у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.

11.04.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив за змістом аналогічним позовній заяві.

Оскільки сторони клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання) або заперечень на розгляд справи саме у спрощеному провадженні суду не надали, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що 13.11.2018 на ділянці автодороги Н-01 Київ-Знамянка 241 км. + 800м. посадовими особами управління Укртрансбезпеки в Кіровоградської області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом - автомобілем НОМЕР_2 із напівпричепом марки Schitz, р/н СА8129XO, що належить на праві приватної власності позивачу.

За результатами перевірки складено акт від 13.11.2018 №109052 та встановлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових обмежень загальної маси транспортного засобу та осьових навантажень (на строєну вісь) навантаження на строєну вісь при допустимих 22,0 т., становить 23,640т., що є перевищенням на 7,45%. Тому вони дійшли висновку про порушено вимог ст.48 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІІІ Про автомобільний транспорт (далі-Закон №2344-ІІІ).

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач 1 прийняв оскаржувану постанову від 08.01.2019 №040918 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн.

Для вирішення спору суд врахував, що спірні відносини регулюються Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207 (далі Порядок №1007/1207), а також іншими нормативно-правовими актами.

Надаючи оцінку спірному рішенню суд врахував, що ч.1 ст.48 Закону №2344-ІІІ передбачено обов'язок автомобільних перевізників, водіїв мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для автомобільного перевізника є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Габаритно-ваговий контроль згідно з підп.4 п.2 Порядку №879 контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Відповідно до п.3 цього Порядку він здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

На підставі п.4 наведеного Порядку робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м.Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.3 Порядку №1007/1207 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС. На підставі п.4 наведеного Порядку посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів;

здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422;

видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю;

у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС;

у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю;

реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів;

при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку;

у разі відсутності документів, визначених ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

З аналізу наведених норм вбачається, що посадові особи Укртрансінспекції наділені повноваженнями організації здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та фіксації його результатів.

Згідно з п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2011 №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Суд з'ясував, що під час перевірки вищезазначений транспортний засіб здійснював перевезення вантажу повною масою транспортного засобу 23,640 тон. Оскільки характеристика автомобіля передбачає строєну вісь, навантаження на неї становило 23,640 тони при максимально допустимій вазі 22 тони, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України. При цьому, відповідний дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, у відповідача відсутній. За результатами перевірки складено акт від 08.12.2016 №0150358, в якому зафіксовано зазначене порушення.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень відповідно до ч.3 ст.48 Закону №2344-ІІІ обов'язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

П.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, передбачено, що рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Суд звернув увагу, що фінансові санкції були застосовані до позивача, як субєкта господарювання, що здійснювала перевезення вантажу вищевказаним автомобілем, хоча вона не є субєктом підприємницької діяльності, а вищевказаний автомобіль переданий в оренду ТОВ Сідак Транс на підставі договору оренди транспортного засобу від 25.02.2017 строком на 3 роки.

Крім того, згідно з даними ТТН від 13.11.2018 № 13/11-1 автоперевізником вантажу вищезгаданим автомобілем було ТОВ Сідак Транс. Отже саме це товариство вважається перевізником, а позивача спірним рішенням притягнуто до відповідальності за проступок, вчинений іншою особою.

Абз.18 ч.1 ст.1 Закону № 2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до абз.5 п.1.4. розділу 1 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 24.06.2010 №385 (далі Інструкція №385), перевізники субєкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Під час вирішення спору суд врахував, що згідно з даними ЄДРПОУ позивач не зареєстрований фізичною особою-підприємцем та не здійснює діяльності з надання послуг перевезення вантажів. Отже, не може бути суб'єктом відповідальності за вказане вище порушення.

Ч.1 ст.60 Закону №2344-III передбачено, що адміністративно-господарські штрафи застосовуються за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників. Відповідно до абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, карається штрафом у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Оскільки відповідач 1 не є юридичною особою, а входить до структури відповідача 2, сплачений позивачем відповідно до квитанції від 07.03.2019 №10 судовий збір за подання позову в сумі 768,40 грн. згідно зі ст.139 КАС України підлягає поверненню їй за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 08.01.2019 №040901.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд.14; ) на користь ОСОБА_1 (19512, Черкаська обл., Городищенський р-н, с.Мліїв, вул.Котовського, буд.50; РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір за подання позову в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 02.05.2019