Справа № 560/779/19
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/779/19
РІШЕННЯ

іменем України

06 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради, в якому просить суд:

- визнати дії Департаменту соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановлені статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни - неправомірними;

- зобов'язати Департамент соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 статус інваліда війни та видати посвідчення інваліда війни.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу у видачі посвідчення та встановленні статусу інваліда війни, оскільки є належне та достатнє підтвердження про участь позивача у складі формувань Цивільної оборони, що відповідає п. 9 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ухвали суду від 08.04.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у строк встановлений судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вважає вимоги позивача не обґрунтованими та просив у задоволенні позову відмовити, зокрема, з таких підстав. Представник зазначив, що підставою для надання учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є довідки, що надаються управліннями з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи і підтверджують залучення особи до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з зазначенням назви формування, зміну перебування у зоні відчуження та причинний зв'язок інвалідності з захворюванням, пов'язаним з цією аварією. Позивач не надав підтверджуючих документів щодо залучення його особисто та підприємства, установи, де він працював та звідки був направлений на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС до складу формувань Цивільної оборони. Таким чином, твердження позивача, що йому було безпідставно відмовлено у встановленні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення є хибним.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Причини неявки до суду не повідомив.

Зважаючи на заяву представника позивача та неявку представника відповідача, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 та ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 108627 від 12.07.2004 року та вкладкою № 090768 від 12.07.2014.

Відповідно до експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії від 10.06.2004 № 8799, захворювання ОСОБА_1 визнано таким, що пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно витягу з акту огляду МСЕК серія ХМ № 057206 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, дія якої "довічно".

Згідно наказу начальника Кам'янець-Подільського АТП 16861, ОСОБА_1 був відряджений з 27.06.1986 в зону Чорнобильської АЕС та виконував обов'язки старшого зведеної колони (10-ти автомобілей), де здійснював контроль за роботою водіїв Кам'янець-Подільського АТП 16861 у зоні відчуження.

Згідно довідки Зеленомиської сільської Ради народних депутатів Чорнобильського району Київської області ОСОБА_1 працював в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС на будівництві автомобільної дороги Зелений Мис Чорнобиль з 27.06.1986 по 16.07.1986, що також узгоджується з довідками виданими Кам'янець-Подільським АТП 16861, копії яких наявні в матеріалах справи.

14.12.2018 позивач звернувся до Департаменту соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради із заявою про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення інваліда війни.

Відповідач листом № 2201/0740 від 20.02.2019, відмовив позивачу у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, мотивуючи відсутністю в наданих документах підстав для встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення.

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини суд зазначає на ступне.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров'я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров'я.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 7 зазначеного Закону до інвалідів війни належать також інваліди з числа: осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач зазначає, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, має посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, а також зазначив, що був залучений до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони, має інвалідність внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, тому відповідно до пункту 9 частини другої 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання статусу інвалід війни.

Відповідачем цей факт заперечується з підстав того, що довідки щодо участі особи в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, які не містять інформації про розпорядчий документ (наказ чи розпорядження) щодо залучення особи до формувань Цивільної оборони та усіх відомостей про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, не дають правових підстав для визначення статусу інваліда війни відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 25 частини четвертої Положення «Про невоєнізовані формування цивільної оборони і норми оснащення (табелізації) їх матеріально-технічними засобами», введене в дію Наказом начальника Цивільної оборони СРСР - замісником Міністра оборони СРСР від 06.06.75 №90, до складу формувань зараховуються в обов'язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, за виключенням військовозобов'язаних, що мають мобілізаційні розпорядження, інвалідів І та ІІ груп, вагітних жінок та жінок, які мають дитину до 8-річного віку, а також жінок з середньою та вищою медичною освітою, які мають дітей до 2-річного віку.

Невоєнізовані формування Цивільної оборони, які можуть використовуватись у мирний час для боротьби з масовими лісними пожежами, ліквідації наслідків стихійних лих, великих аварій та катастроф, комплектуються особовим шляхом залучення до цих формувань в обов'язковому порядку робітників, службовців та колгоспників.

Тобто, формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювалися саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Отже, громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на ЧАЕС та її наслідків) залучалися до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Така ж правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.04.2017 у справі № К/800/11747/17.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що факт залучення громадян до складу формувань цивільної оборони не потрібно встановлювати, оскільки відповідно до норм законодавства, що діяло на момент аварії на Чорнобильській АЕС, на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях, до складу цивільної оборони в обов'язковому порядку зараховувалось все працездатне населення.

Таким чином, приймати участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивач міг лише у складі Цивільної оборони незалежно від того, чи наявний конкретний перелік осіб, у якому зазначено позивача, що також узгоджується і листом Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 26.02.2018 № 011-14/310, який на думку суду і підтверджує залучення позивача до Цивільної оборони.

Також, судом взято до уваги надану до суду представником позивача ОСОБА_2 довідку № 391/05-03 від 25.02.2019 видану Кам'янець-Подільським міським архівом, з якої встановлено, що згідно справи № 397(137) "Документи про участь працівників в ліквідації аварії на ЧАЕС" архівного фонду № 79о/с "Кам'янець - Подільське АТП 22661 (16861)", у списках учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 дійсно значиться, як такий, що приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 16.06.1986 по 06.07.1986.

Факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під сумнів не ставиться, оскільки ці обставини досліджувалися під час надання позивачу статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та встановлення ступеня втрати працездатності.

З огляду на вищевказане та наданні докази, суд дійшов до висновку про їх достатність для підтвердження факту участі позивача у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складі формування Цивільної оборони.

Крім того, листи центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами або актами індивідуальної дії, що створюють права та обов'язки, в тому числі, для відповідача при виконанні ним покладених на нього повноважень, і їх застосування суперечить принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач відповідає вимогам, встановленим пунктом 9 частини другої статті 7 Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що дає право на отримання посвідчення інваліда війни, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що оскаржувана відмова у встановленні статусу інваліда війни та видачі посвідчення інваліда війни є необґрунтованою, тому не відповідає вказаним вимогам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно приписів пункту 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 №302, «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Враховуючи, що позивачем надано всі необхідні документи для отримання посвідчення інваліда війни у відповідності до пункту 9 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" з відповідача судові витрати у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради, щодо встановлення ОСОБА_1, 01.02.1946 р. н. статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Зобов'язати Департамент соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни у відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 32302 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Департамент соціального захисту населення Кам'янець-Подільської міської ради (вул. Шевченка, 26, м. Кам'янець-Подільський, Хмельницька область, 32300 , код ЄДРПОУ - 03198570)

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_3
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_3