Справа № 826/5826/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 травня 2019 року № 826/5826/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс" до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Київреклама" про визнання протиправними та скасування рішень, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» (далі-позивач та/або ТОВ «Арма Моторс») з позовом до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі-відповідач та/або Управління) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Комунального підприємства «Київреклама» (далі-третя особа) та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023901-17 від 12.10.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023900-17 від 12.10.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023899-17 від 12.10.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023898-17 від 12.10.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023897-17 від 12.10.2017 року;

- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023896-17 від 12.10.2017 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) всі судові витрати понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс», в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позову позивач зазначає про хибність думки відповідача в частині того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» самовільно встановлено рекламні засоби - спеціальні рекламні конструкції на фасаді будинку (будівлі), прапорів (прапорців, які використовуються як рекламоносій, що стоїть окремо до 5 кв.м.

Також позивач вказує, що вимоги Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023898-17, №023897-17, №023896-17, №023901-17 від 12.10.2017 року не можуть бути застосовані до ТОВ «Арма Моторс», оскільки стосується відображення логотипу підприємства VOVLO до якого позивач не має жодного відношення.

Представниками відповідача та третьої особи відзиву на позовну заяву не подано, відношення до позовну не виловлено, заяви та клопотання до суду не надходили.

З огляду на вказані обставини справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним спеціалістом Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Скотською О.І. 12.10.2017 року було проведено обстеження території Святошинського району міста Києва, за адресою: вул. Кільцева дорога, буд. 18 перехрестя з вул. Трублаїні та виявлено розміщення спеціальної тимчасової/стаціонарної конструкції типу: спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі), а саме самовільно встановлені рекламні засоби (спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі), які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс».

За наслідком проведеного огляду відповідачем було складено акти обстеження №№023901-17, 023900-17, 02399-17, 023898-17 від 12.10.2017 року.

Крім того, в ході обстеження території Святошинського району міста Києва, за адресою: вул. Кільцева дорога, буд. 18 перехрестя з вул. Трублаїні Управлінням було виявлено розміщення спеціальної тимчасової/стаціонарної конструкції типу: прапор (прапорець), який використовується як рекламоносій, що стоїть окремо до 5 кв. м., а саме самовільно встановлені рекламні засоби (прапор (прапорець), який використовується як рекламоносій, що стоїть окремо до 5 кв. м.), який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс».

Про вказані обставини складено акти обстеження №№023898-17, 023897-17, 023896-17 від 12.10.2017 року.

На підставі актів обстеження Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято наступні вимоги:

- вимога №023901-17 від 12.10.2017 року, у якій зазначено про необхідність демонтажу конструкції: спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) (далі - оскаржувана та/або спірна вимога №023901-17);

- вимога №023900-17 від 12.10.2017 року, у якій зазначено про необхідність демонтажу конструкції: спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) (далі - оскаржувана та/або спірна вимога №023900-17);

- вимога №023899-17 від 12.10.2017 року, у якій зазначено про необхідність демонтажу конструкції: спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) (далі - оскаржувана та/або спірна вимога №023899-17);

- вимога №023898-17 від 12.10.2017 року, у якій зазначено про необхідність демонтажу конструкції: прапор, прапорець, який використовується як рекламоносій, що стоїть окремо до 5 кв.м (далі - оскаржувана та/або спірна вимога №023898-17);

- вимога №023897-17 від 12.10.2017 року, у якій зазначено про необхідність демонтажу конструкції: прапор, прапорець, який використовується як рекламоносій, що стоїть окремо до 5 кв.м (далі - оскаржувана та/або спірна вимога №023897-17);

- вимога №023896-17 від 12.10.2017 року, у якій зазначено про необхідність демонтажу конструкції: прапор, прапорець, який використовується як рекламоносій, що стоїть окремо до 5 кв.м (далі - оскаржувана та/або спірна вимога №023896-17);

Тут і надалі разом оскаржувані та/або спірні вимоги.

Зі змісту спірних вимог слідує, що підставою для їх прийняття став висновок відповідача про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» вимог Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 (із змінами та доповненнями), Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051 (із змінами та доповненнями), Порядку розміщення реклами в м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року №37/6253 (із змінами та доповненнями) та/або Правил розміщення рекламних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року №223/2445.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України «Про рекламу» від 03.07.1996 року №270/96-ВР (далі - Закон №270/96-ВР).

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, а зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях-рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №270/96-ВР розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14.1.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року №1051/1051 (далі - Правила благоустрою) визначено, що розміщення та утримання зовнішньої реклами в м. Києві повинно відповідати вимогам Закону України «Про рекламу», Типовим правилам розміщення зовнішньої реклами, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067 (далі - Типові правила), а також діючому Порядку, що затверджується розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до пунктів 4, 32 Типових правил на територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів. Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину.

Згідно з Порядком розміщення реклами в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року №37/6253 (далі - Порядок №37/6253) самовільно встановлена спеціальна конструкція - спеціальна конструкція, що розміщується на майні або території підприємств комунальної власності або на внутрішній поверхні кабін ліфтів будинків комунальної власності та використовується для розміщення реклами без наявності Дозволу на розміщення реклами. Не вважається самовільно встановленою спеціальна конструкція, що розміщується протягом часу розгляду заяви розповсюджувача реклами про продовження строку дії Дозволу на розміщення реклами.

В свою чергу, спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об'ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами (п. 2 Типових правил).

Разом з цим, приписами частини 7 статті 8 Закону №270/96-ВР передбачено, що розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Частиною 6 статті 9 Закону №270/96-ВР встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Абзацом 8 пункту 2 Типових правил також визначено, що вивіска чи табличка - елемент на будинку, будівлі або споруді з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать такій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщений на зовнішній поверхні будинку, будівлі або споруди не вище першого поверху або на поверсі, де розташовується власне чи надане у користування особі приміщення (крім, випадків, коли суб'єкту господарювання належить на праві власності або користування вся будівля або споруда), біля входу у таке приміщення, який не є рекламою.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти висновку, що реклама - це інформація, а вивіска (табличка) спосіб розміщення інформації. Вивіска (табличка) може мати як рекламний характер, так і інформаційний. Різниця полягає у змісті інформації, а не способі її представлення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.08.2018 року у справі №814/2539/14.

В той же час, пунктом 48 Типових правил встановлено, що вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов'язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об'єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Забороняється вимагати від суб'єктів господарювання будь-які документи для розміщення вивісок чи табличок, не передбачені законодавством.

В свою чергу, відповідно до пункту 49 Типових правил демонтаж вивісок чи табличок, розміщених з порушенням вимог цих Правил здійснюється у разі: припинення юридичної особи або припинення діяльності фізичної особи - підприємця; невідповідності розміщення вивіски чи таблички вимогам щодо її розміщення, наданим у визначенні, та архітектурним вимогам, державним нормам, стандартам і правилам, санітарним нормам; порушення благоустрою території.

Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що спірні вимоги №023900-17, №023899-17 від 12.10.2017 року стосуються вивіски «RENAULT» та «Паркінг».

Оцінюючи ж віднесення вказаних вивісок до реклами суд звертає увагу на наступне.

Як свідчать матеріли адміністративної справи згідно з договором оренди нежитлового приміщення №01/17 від 01.06.2017 року (далі - договір №01/17) Орендодавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Голден Реаліті», з однієї сторони, та Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» уклали договір оренди нежитлового приміщення.

Згідно з пунктом 1.1 договору №01/17 Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду нежитловий будинок - частину приміщення автосервісного комплексу з адміністративними приміщеннями загальною площею 7 059 (сім тисяч п'ятдесят дев'ять) кв. м., яке розташоване за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, буд. 18 (літера А), з метою здійснення господарської діяльності пов'язаної з продажем та обслуговуванням автомобілів, розміщення органів управління Орендаря, а також здійснення іншої діяльності в межах чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 1.5 договору №01/17 строк оренди майна становить - з 01.06.2017 року по 31.12.2017 рік.

Додатковою угодою №1 до договору оренди нежитлового приміщення №01/17 від 01.06.2017 року сторони погодили викласти пункт 7.1 договору №01/17 в наступній редакції - договір вступає в силу з дати підписання та діє до 31.12.2018 року.

Актом прийому-передачі майна від 01.06.2017 року Орендодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Реаліті» було передано, а Орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» прийнято в оренду приміщення автосервісного комплексу з адміністративними приміщеннями загальною площею 7 059 (сім тисяч п'ятдесят дев'ять) кв. м., що розташоване за адресою: м. Київ, Кільцева Дорога, буд. 18.

Також згідно з дилерською угодою № 010118/17/КХ від 01.01.2008 року, між Закритим акціонерним товариством «РЕНО Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» (Дилер) укладено угоду, метою якої є дистрибуція та продаж товарів Дилером, а також надання Дилером послуг післяпродажного обслуговування на зазначеній території.

З вказаного слідує, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» здійснюється власна господарська діяльність з продажу автомобілів марки «RENAULT» за адресою: вул. Кільцева дорога, буд. 18, м. Київ.

Проаналізувавши наведене суд приходить до висновку, що вивіска «RENAULT» знаходиться в місці реалізації торгової марки «RENAULT».

Крім того, на думку суду, розміщення вивіски «RENAULT» фактично спрямовано на повідомлення споживачів про виробника товару (зареєстроване найменування особи) або знак для товарів чи послуг.

Також площа поверхні вивіски «RENAULT» не перевищу 3 кв. метрів, а становить 1,5 кв.м та розміщена на зовнішній поверхні будівлі не вище першого поверху де розташовується надане у користування позивачу.

Підсумовуючи наведе, з урахуванням приписів частини 7 статті 8, частини 6 статті 9 Закону №270/96-ВР, абзацу 8 пункту 2, пункту 48 Типових правил, суд приходить до висновку, що ідентифікована відповідачем, як реклама, вивіска «RENAULT» не є рекламою.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування вимоги Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023900-17 від 12.10.2017 року.

Що ж стосується оскаржуваної вимоги №023899-17 слід вказати наступне.

Зазначена вимога стосується вивіски, на якій зазначено «Паркінг».

На думку суду, дана вивіска носить інформаційний характер задля повідомлення споживачів про послугу паркінгу у місцях реалізації товару.

На конструкціях ТОВ «Арма Моторс» відображено логотип «RENAULT» та зазначено словосполучення «Паркінг», що не містить індивідуалізації, а тому не призначений та не здатний сформувати або підтримати обізнаність, інтерес щодо конкретного товару чи особи, оскільки апріорі не є товаром чи особою, з огляду на що вивіска «Паркінг» не є рекламою в розумінні Закону №270/96-ВР, а відтак спірна вимога №023899-17 від 12.10.2017 року підлягає скасуванню, а позов в цій частині задоволенню.

Оцінюючи правомірність вимог Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023898-17, №023897-17, №023896-17, №023901-17 від 12.10.2017 року слід вказати наступне.

Як слідує з актів обстеження на спеціальних конструкціях розміщено логотип «VOLVO».

Позивач стверджує, що ним не вчинялися жодні дії, щодо встановлення прапорців, визначених у вимогах №023898-17, №023897-17, №023896-17 від 12.10.2017 року, які використовувалися як рекламоносії, що стоять окремо, а також не встановлювалася спеціальна рекламна конструкція на фасаді будинку (будівлі) із зазначенням логотипу «VOLVO», оскільки ТОВ «Арма Моторс» не виступає уповноваженим дилером торгової марки «VOLVO».

Приймаючи до уваги те, що відповідачем та третьою особою жодних заперечень щодо позовних вимог не надано, а в ході розгляду справи судом не встановлено обставини, що спростовують вищевикладені твердження ТОВ «Арма Моторс», суд погоджується з доводами останнього в частині того, що спірні вимоги №023898-17, №023897-17, №023896-17 винесені стосовно не вірного суб'єкта господарювання, а відтак підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України)

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати по сплаті судового збору слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Що ж стосується відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов'язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п'ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов'язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі №826/856/18.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду договір про надання правової допомоги від 27.02.2018 року, акт від 18.07.2018 року приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 27.02.2018 року та угоди від 28.02.2018 року, платіжне доручення №100819885 від 05.03.2018 року, виписку по рахунку №2 з 05.03.2018 року по 05.03.2018 рік.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 договору про надання правової допомоги від 27.02.2018 року (далі - договір) послуги надаються шляхом: усного та письмового консультування з правових питань: за необхідності складання проектів процесуальних та інших документів; за необхідності представництва інтересів КЛІЄНТА у судах, інших органах державної влади, в органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях.

Виходячи з положень підпункту 2.2. пункту 2 для виконання доручень, зазначених у пункті 2.1 цього договору, залучаються адвокати, визначені ВИКОНАВЦЕМ (далі - ПРЕДСТАВНИКИ).

Згідно з підпунктів 4.1, 4.2 пункту 4 договору за послуги сплачується гонорар, розмір якого по кожній послузі визначається окремою угодою.

28.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» та Адвокатським об'єднанням «ЛІГАЛ ІННОВЕЙШНС ГРУП» укладено Угоду, в якій зазначено, що:

1, Відповідно до умов Договору від « 27» лютого 2018 р. про надання правової допомоги Сторони дійшли згоди визначити розмір гонорару у сумі 13 500,00 гри. (Тринадцять тисяч п'ятсот гривень 00 копійок) за складання процесуальних та інших документів у порядку адміністративного судочинства. Цю суму КЛІЄНТ оплачує у безготівковому порядку на поточний рахунок ВИКОНАВЦЯ протягом 5- ти днів з дня підписання цієї Угоди.

2. Участь у судових засіданнях представників ВИКОНАВЦЯ оплачується КЛІЄНТОМ окремо. За участь представника ВИКОНАВЦЯ у кожному судовому засіданні КЛІЄНТ сплачує ВИКОНАВЦЮ 2 700 грн. КЛІЄНТ здійснює оплату у безготівковому порядку на поточний рахунок ВИКОНАВЦЯ не пізніше ніж у день, що передує дню відповідного судового засідання.

27.02.2018 року сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 27.02.2018 року та Угоди від 28.02.2018 року.

Згідно з вказаним актом відповідно до Договору про надання правової допомоги від 27.02.2018 р. та Угоди від 28.02.2018 р. ВИКОНАВЕЦЬ виконав свої обов'язки, а КЛІЄНТ прийняв надані послуги, пов'язані з наданням правової допомоги по адміністративній справі № 826/5826/18 в Окружному адміністративному суді м. Києва, та оплатив вартість наданих послуг ВИКОНАВЦЕВІ.

ПРЕДСТАВНИК ВИКОНАВЦЯ (адвокат) витратив на надання правової допомоги 112 годин свого робочого часу на загальну суму 13 500 грн., у тому числі: опрацювання наданих КЛІЄНТОМ для складання позовної заяви документів - 20 годин на суму 2 500 грн. опрацювання положень законодавства з порушених КЛІЄНТОМ у процесі підготовки позовної заяви питань - 20 годин на суму 2 500 грн. підготовка проекту позовної заяви - 40 годин на суму 5 000 грн. підготовка до суду проекту заяви про стягнення судових витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» - 20 годин на суму 2500 грн. підготовка до суду проекту заяви про виправлення технічної помилки - 6 годин на суму 500 грн. підготовка до суду проекту заяви про долучення до матеріалів справи додаткових документів - 6 годин на суму 500 грн.

Вищевказана сума позивачем сплачена, що підтверджується платіжним дорученням від 05.03.2018 року.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. підлягають присудженню Товариству з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72, 77-78, 134, 139, 143 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» (юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, б. 42, ; фактична адреса: 03134, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 18) до Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (юридична адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, ; фактична адреса: 04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Комунального підприємства «Київреклама» (04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8, ) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023901-17 від 12.10.2017 року.

3. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023900-17 від 12.10.2017 року.

4. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023899-17 від 12.10.2017 року.

5. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023898-17 від 12.10.2017 року.

6. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023897-17 від 12.10.2017 року.

7. Визнати протиправною та скасувати вимогу Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №023896-17 від 12.10.2017 року.

8. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 572 (десять тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп. та судові витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» (юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Старотроїцька, б. 42, ; фактична адреса: 03134, м. Київ, вул. Кільцева дорога, 18) за рахунок бюджетних асигнувань Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (юридична адреса: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, ; фактична адреса: 04070, м. Київ, Боричів узвіз, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева