Справа № 463/3587/19
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/3587/19
Провадження № 2-а/463/238/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

перекладача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5 (Das Amit),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про примусове видворення за межі території України громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), ІНФОРМАЦІЯ_1, затримання з метою забезпечення видворення за межі території України на строк, що становить шість місяців, у відповідності до п.1 ч.1 ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, діючи у складі групи осіб, вчинив незаконний, поза межами пунктів пропуску, перетин державного кордону із України в ОСОБА_8, на напрямку 805 прикордонного знаку, територія Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого 24 березня 2019 року був затриманий Прикордонною вартою ОСОБА_8. На підставі статей 3, 5 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством «Про реадмісію осіб» 25 березня 2019 року був переданий на територію України. 27 березня 2019 року громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) Сокальським районним судом Львівської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень. В ході проведеної перевірки встановлено, що на територію України відповідач потрапив легальним шляхом, оскільки був зарахований на підготовче відділення Харківської державної зооветеринарної академії наказом від 27 лютого 2018 року, отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні серії ТР №200972, виданої 13 березня 2018 року та дійсної до 5 березня 2019 року, однак за невиконання індивідуального навчального плану 17 січня 2019 року був відрахований з вищевказаного вузу.

27 березня 2019 року відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яке громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) виконати не в змозі, у звязку з відсутністю документів на право перебування на території України, а також легального виїзду з території України, відсутність у відповідача можливості самостійного повернення на Батьківщину у звязку з нестачею коштів, зокрема придбання квитків та оплати інших, повязаних з цим послуг. Родинні звязки у відповідача на території України відсутні. Україну розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання.

Крім того, в ході проведення додаткових заходів з метою ідентифікації відповідача було встановлено, що останній одружений з громадянкою України (копія свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №243535) та документування його посвідкою на тимчасове проживання в Україні №800037750, видана 19 грудня 2018 року, дійсна до грудня 2019 року, орган, що видав 4401 (ДМС в Луганській області). Разом з тим, дружиною відповідача на адресу головного управління Державної міграційної служби України в Луганській області скеровано лист, відповідно до якого просить скасувати ОСОБА_5 (Das Amit) посвідку на тимчасове проживання в Україні, оскільки шлюбні відносини між ними припинено. 24 квітня 2019 року з Головного управління Державної міграційної служби України в Луганській області прийшла відповідь про скасування посвідки громадянину ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) на тимчасове проживання в Україні №800037750, виданої 19 грудня 2018 року, дійсної до 18 грудня 2019 року, про що його було повідомлено, однак від підпису про ознайомлення відповідач відмовився, про що було складено акт. На даний момент відповідач не ідентифікований, оригінал паспорту відсутній.

Відтак у відповідача відсутні підстави для законного перебування на території України, оскільки посвідка скасована, а також немає документів для законного виїзду з території України. У звязку з наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 7 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з наведених вище мотивів, просили позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив надати йому десять днів для добровільного залишення території України.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, зясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські обєднання, юридичні особи, які не є субєктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом субєкта владних повноважень, в тому числі в інших випадках, коли право звернення до суду надано субєкту владних повноважень законом.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), діючи у складі групи осіб, вчинив незаконний, поза межами пунктів пропуску, перетин державного кордону із України в ОСОБА_8, на напрямку 805 прикордонного знаку, територія Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області, внаслідок чого 24 березня 2019 року був затриманий Прикордонною вартою ОСОБА_8.

27 березня 2019 року громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) Сокальським районним судом Львівської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

З листа Харківської державної зооветеринарної академії від 26 березня 2019 року №28 вбачається, що відповідач 27 лютого 2018 року був зарахований на підготовче відділення Харківської державної зооветеринарної академії, отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні серії ТР №200972, видану 13 березня 2018 року та дійсну до 5 березня 2019 року, однак за невиконання індивідуального навчального плану 17 січня 2019 року був відрахований з вищевказаного вузу.

Крім того, як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №243535 від 16 серпня 2018 року, останній одружений з громадянкою України ОСОБА_10, про що Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було складено відповідний актовий запис №778.

В результаті укладення шлюбу громадянину ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) 19 грудня 2018 року було видано посвідку на тимчасове проживання в Україні №800037750, дійсну до грудня 2019 року, орган, що видав 4401 (ДМС в Луганській області).

Разом з тим, рішенням Управління державної міграційної служби України в Луганській області від 22 квітня 2019 року посвідку на тимчасове проживання в Україні за №800037750, видану громадянину ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), - скасовано, про що останній був повідомлений 24 квітня 2019 року, однак відмовився від підпису про ознайомлення з вказаним рішенням, що стверджується актом про відмову від підпису про ознайомлення з копією рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні та відмову про отримання копії рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні від 24 квітня 2019 року.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 березня 2019 року громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) затримано з метою ідентифікації з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичної передачі на територію України, а саме: з 14:00 години 23 березня 2019 року.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн і України, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішов на вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 4 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному вїзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх вїзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім того, виходячи з вимог п.26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25 червня 2009 року, положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що у відповідача громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) відсутні документи, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України, він не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежно відповідачем не представлено, посвідка, яка надавала останньому право перебувати на території України на законних підставах, скасована, а тому суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_6 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), 20 грудня 1996 народження, з метою забезпечення видворення за межі України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання - 14:00 години 23 березня 2019 року.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Рішення в частині затримання громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_5 (Das Amit), 20 грудня 1996 народження, звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_6 прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України: м. Львів, вул. Личаківська, 74, .

Відповідач ОСОБА_5 (Das Amit):м. Львів, вул. Личаківська, 74, ПТТ ОСОБА_6 прикордонного загону.

Суддя: Стрепко Н.Л.