Справа № 1140/3460/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/3460/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в адміністративній справі №1140/3460/18 (головуючий 1-ї інстанції Хилько Л.І.,) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 20.12.2018 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення перерахунку пенсії без врахування 10% надбавки, передбаченої пунктом «в» частини 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб»;

-зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням 10% надбавки передбаченої пунктом «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 без врахування 10% надбавки, передбаченої пунктом «в» частини 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням 10% надбавки передбаченої пунктом «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є військовим пенсіонером Міністерства оборони України та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 01.06.2009 року у справі №2а-488/09 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2008 року розмір пенсії за вислугу років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесеного до категорії 1 (а.с.6-9).

В травні та грудні 2018 року позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області із заявами про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням 10% надбавки передбаченої у пункті «в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с.12-13).

Пенсійний орган листами відповідно від 29.05.2018 року №9895/03-19 та від 13.12.2018 року №23471/03-19 повідомив позивача про те, що Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції до 29.04.2006 року було передбачено збільшення розміру пенсії за вислугу років 10% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 1-ї категорії постраждалих (пункт «в» статті 13 Закону). З 29.04.2006 року відповідно до Закону України від 04.04.2006 року №3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» внесено зміни до ст.13 Закону, яким виключено положення щодо вказаного збільшення розміру пенсії за вислугу років. Посилаючись на рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/9 щодо закріплення у ст.58 Конституції України принципу права про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, відповідач вказав про відсутність підстав для застосування інших норм права, які втратили чинність. Тому перерахунок пенсійного забезпечення позивачу був здійсненний з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 01.01.2008 року для відповідних категорій осіб, та чинної на цю дату редакції Закону, тобто у розмірі 86% грошового забезпечення. Разом з тим, пославшись на рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 01.06.2009 року вказано, що перерахунок пенсії з 01.01.2008 року здійснено з урахуванням 10% надбавки, передбаченої пунктом «в» статті 13 Закону. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року виходячи із розміру 86% від грошового забезпечення (а.с.17).

Відповідно довідки територіального управління полковника служби цивільного захисту від квітня 2012 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, грошове забезпечення містить такі складові: посадовий оклад 1400,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням 135,00 грн., надбавка за вислугу років 40% (614,00 грн.), надбавка за виконання особливо важливих завдань 50% (1074,50 грн.), надбавка за службу в умовах режимних обмежень10% (140,00 грн.), премія 100% (1400,00 грн.), з урахуванням вказаного основний розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 становить 96% грошового забезпечення за вислугу років 32 роки (а.с.37).

З розрахунку перерахованої пенсії позивача з 01 травня 2018 року судом встановлено, що пенсійне забезпечення ОСОБА_1 обраховано пенсійним органом у розмірі грошового забезпечення, виходячи із вислуги років 32, а становить 86 % грошового забезпечення (а.с.38 зворіт).

Не погодившись з таким розміром основного розміру грошового забезпечення, позивач оскаржив дії пенсійного органу до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законами №3668-VІ та №1166-VІІ зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80%, а згодом 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі по тексту - Закон №2262) встановлено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону №2262 (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) особам, зазначеним у пунктах «а» і «б» цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

04 квітня 2006 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» №3591-IV, який набрав чинності 29 квітня 2006 року, та викладено статтю 13 Закону №2262 в редакції, яка не передбачала підвищення пенсії військовослужбовцям у звязку з участю у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, в даному випадку - 10-процентну доплату.

Підставою перерахунку всіх призначених за Законом №2262 пенсій згідно з пунктом 3 статті 63 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Порядок перерахунку пенсій з 01 січня 2008 року регулюється Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2008 року №45, згідно з пунктом 1 якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у звязку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Нові види грошового забезпечення військовослужбовців були визначені постановою №1294, яка набирала чинності з дня втрати чинності указами Президента України, що визначали умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів, але не раніше ніж 01.01.2008 року.

З огляду на наведене, відповідач своїми діями щодо перерахунку позивачу пенсії з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого з 01 січня 2008 року для відповідних категорій осіб, не порушив чинного законодавства України.

При перерахунку пенсії позивачу пенсійним органом застосовується норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення позивачу пенсії, що вбачається з розрахунку перерахованої пенсії позивача з 01 травня 2018 року, згідно якого пенсійне забезпечення ОСОБА_1 обраховано пенсійним органом у розмірі 86 % грошового забезпечення (а.с.38 зворіт).

Згідно заяви ОСОБА_1 до пенсійного органу, перерахунок його пенсії у розмірі 86% від грошового забезпечення проведено пенсійним органом з 01.01.2018 року (а.с.12, 15).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 01 січня 2018 року стаття 13 Закону №2262 не передбачала 10-процентне збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10-процентної доплати для зазначених військовослужбовців немає.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.05.2018 року у справі №752/17929/13-а.

При цьому, суд звертає увагу, що вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії позивача. Розмір пенсії позивача у 2012 році (96% грошового забезпечення) складав 5552,57 грн., а у 2018 році (86% грошового забезпечення) складає 10588,69 грн. (а.с.37, 39).

Посилання позивача та суду першої інстанції на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 01.06.2009 року у справі №2а-488/09 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вказана постанова визначала право позивача на вказану 10% доплату на 01.01.2008 року, а в даній справі таке право розглядається судом на 01.01.2018 року.

Посилання суду першої інстанції на постанови Верховного Суду від 03.03.2018 року у справі №175/1665/17 та від 24.04.2018 року у справі №686/12623/17, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки у вказаних справах предметом розгляду було неправомірне зменшення пенсійним органом відсотку розміру грошового забезпечення за відповідною посадою відповідно з 90% до 80% та з 80% до 70%, який застосовується при розрахунку пенсії.

В той час, як у даній справі предметом розгляду є правомірність неврахування доплати до пенсії (збільшення пенсії) для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено правомірність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 86% грошового забезпечення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини пятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в адміністративній справі №1140/3460/18 задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року в адміністративній справі №1140/3460/18 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак