Справа № 2040/8128/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.Справа № 2040/8128/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 р. (ухвалене суддею Біленським О.О., повний текст якого складено 22.12.2018 року) по справі № 2040/8128/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № -2030 від 24.05.2018 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 р. і прийняти постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Податкового кодексу України, Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки площа земельної ділянки, за яку позивачу нараховано земельний податок, розрахована не вірно та розрахунок земельного податку містить помилки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування №2-1178 від 12.10.2004 р., належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 67-1-:-67-5 в літ. «А-5», загальною площею 58,6 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта.

24.05.2018 р. контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № -2030, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2018 рік у сумі 2303,74 грн.

Не погоджуючись із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення обґрунтоване та скасуванню не підлягає, оскільки відповідачем земельний податок нараховано відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), а в силу вимог пп. 270.1.1 п. 270.1 ст.270 Податкового кодексу України, об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно із п. 287.8. ст. 287 Податкового кодексу України, власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Рішенням Харківської міської ради «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.» № 1209/13 від 03.07.2013 р. затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 р. та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України, а також затверджено відповідні коефіцієнти (зональний (Км2), зон впливу локальних факторів (КмЗ), функціонального використання земельної ділянки (КФ).

Судовим розглядом встановлено, що земельний податок нарахований позивачу склав: 230652,69=291,18*1,249*1,433*1,06*1,0*2,85*2,5*58,6, де 291,18 - базова вартість 1 кв.м земель в м. Харкові, 1,249 - коефіцієнт (КІ за 2014 рік), 1,433 - коефіцієнт (КІ за 2015 рік), 1.6 - коефіцієнт (КІ за 2016 рік), 1,0 - коефіцієнт (КІ за 2017 рік), 2,85 - коефіцієнт зональності, 2,5 - коефіцієнт функціонального використання земель, 58,6 площа - земельної ділянки.

Як вбачається з технічного паспорту на квартирний багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_2 позивачу належать нежитлові приміщення в цьому житловому будинку, загальною площею 58,6 кв.м.

Тобто, земельна ділянка, на якій розташований вищезазначений багатоквартирний житловий будинок, відповідно до підрозділу 02.03. розділу 02 "Землі житлової забудови" Секції В Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 р. (в подальшому - Наказ № 489), відноситься до земель житлової забудови, які використовуються для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, у зв'язку з чим до них повинен застосовуватися коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), у розмірі 1.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим застосування контролюючим органом під час нарахування ОСОБА_1 земельного податку коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), у розмірі 2,5, відповідно до підрозділу 03.07. розділу 03 "Землі громадської забудови" Секції В Додатку 1 Наказу № 489, - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, оскільки такий коефіцієнт у розмірі 2,5 повинен застосовуватися лише до земель громадської забудови, а не житлової.

Таким чином, відповідачем неправильно визначений розмір земельного податку, у зв'язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтоване та підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 р. та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № -2030 від 24.05.2018 р.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати за подання адміністративного позову у розмірі 704,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1056 грн., а всього 1760,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 року по справі № 2040/8128/18 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити. .

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № -2030 від 24.05.2018 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, ) судові витрати за подання адміністративного позову у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок та за подання апеляційної скарги у розмірі 1056 (одна тисяча п'ятдесят шість) гривень, а всього 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 80 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 02.05.2019 року