Справа № 826/15747/17
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Файдюка В.В.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року, яке проголошене о 14 год. 54 хв., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання неправомірними дій,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії Київської міської ради в частині винесення повторних незаконних рішень від 20 квітня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що обґрунтованість її позовних вимог підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, у справах № 826/7879/16 та 826/13220/17.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від Київської міської ради не надходив.

Під час судового засідання представник позивача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами даної справи не заперечується, що 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київської міської ради із зверненням щодо відведення їй та її родині (ОСОБА_2 та ОСОБА_3.) земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Рішеннями Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 186/2407, № 186/2408 та № 186/2409 було відмовлено у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 з посиланням на те, що заявлена ініціатива не відповідає містобудівній документації, а саме: земельна ділянка належить до території багатоповерхової житлової забудови (висновки Департаменту містобудування та архітектури від 25 вересня 2014 року № 9337/0/12/27-14, від 16 вересня 2015 року № 9036/0/12/27-14 та від 26 лютого 2015 року № 1645/0/12/27-15).

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 вересня 2017 року звернулися до Київського міського голови із заявою про направлення копії рішень Київської міської ради, прийнятих за результатами розгляду проектів ПР-12780 від 07 лютого 2017 року, ПР-12786 від 09 лютого 2017 року та ПР-12787 від 09 лютого 2017 року.

Листом від 29 вересня 2017 року № 225-СК-3372 відповідач надіслав копії рішень від 20 квітня 2017 року № 186/2407, № 186/2408 та № 186/2409, якими ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про визнати неправомірними дій Київської міської ради в частині винесення повторних незаконних рішень від 20 квітня 2017 року.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що Київська міська рада має змогу внести на розгляд сесії підготовлений Департаментом земельних ресурсів проект рішення Київської міської ради про надання (чи відмову у наданні) дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отже, повноваження щодо розгляду заяв про надання безоплатно у власність земельних ділянок та виготовлення проектів рішень належать Департаменту земельних ресурсів, який є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Також суд першої інстанції зазначив, що 18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із клопотанням про надання копій рішень. Надсилаючи позивачу лист від 29 вересня 2017 року № 225-СК-3372, Київська міська рада не приймала повторних рішень про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та не порушувала прав ОСОБА_1

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Суд першої інстанції не вірно визначив повноваження Київської міської ради при вирішенні питання про розпорядження земельними ділянками.

Спірні правовідносини регулюється Земельним кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, що затверджений рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року № 241/2463 (далі - Порядок).

У відповідності до п. б ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.5 Порядку Департамент земельних ресурсів, керуючись даними міського земельного кадастру, містобудівного кадастру та Державного земельного кадастру, аналізує подані матеріали клопотання на відповідність меж земельної ділянки, її заявленого функціонального призначення даним містобудівного кадастру та протягом не більше семи робочих днів готує проект рішення Київської міської ради про надання дозволу (проект рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу) на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який невідкладно, не пізніше наступного робочого дня, передає до секретаріату Київської міської ради у порядку, встановленому Регламентом Київської міської ради.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зазначені норми права вказують на те, що Київська міська рада як орган місцевого самоврядування, реалізовуючи свої повноваження щодо розпорядження земельними ділянками комунальної форми власності зобов'язана керуватися, не лише Порядком, а й нормами Земельного кодексу України.

За змістом Порядку Департамент земельних ресурсів, який є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), виконує організаційні функції щодо підготовки до розгляду міською радою відповідного клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою (готує проект рішення).

Разом з тим розгляд клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є виключною компетенцією Київської міської ради.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції на те, що повноваження щодо розгляду заяви про надання безоплатно у власність земельних ділянок належать Департаменту земельних ресурсів, а Київська міська рада може винести на розгляд сесії лише підготовлений ним проект рішення.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та невірно визначив зміст порушеного права позивача, на захист якого подано позов, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

В даному випадку відповідач порушив права позивача у сфері публічно-правових відносин саме шляхом прийняття незаконного, на думку ОСОБА_1, рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не шляхом направлення копії такого рішення.

Фактичним предметом спору у даній справі є не дії щодо направлення копій рішень у відповідь на заяву від 18 вересня 2017 року, а відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оформлена такими рішеннями.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості реалізувати своє повноваження щодо виходу за межі позовних вимог та забезпечити ефективне відновлення права, на захист якого був поданий адміністративний позов, шляхом перевіри законності рішення Київської міської ради від 20 квітня 2018 року № 186/2408.

Перевіряючи законність зазначеного рішення, колегія суддів встановила, що підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд став висновок Департаменту містобудування та архітектури від 25 вересня 2014 року № 9036/0/12/27-14, згідно якого заявлена нею ініціатива не відповідає містобудівній документації за функціональним призначенням.

Згідно з вказаним висновком земельна ділянка по АДРЕСА_1 відповідно до Генерального плану розвитку м. Києва та його приміської зони до 2020 року належить до території багатоповерхової житлової забудови, у зв'язку з чим не може бути надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 травня 2017 року у справі № 826/7879/16, яке набрало законної сили, дії Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради в частині надання негативного висновку від 16 вересня 2014 року № 9036/0/12/27-14 були визнані неправомірними.

Підставою для задоволення зазначеного позову стало те, що посилання на наявність Генерального плану розвитку м. Києва та його приміської зони до 2020 року як підстави для невідповідності ініціативи містобудівній документації, надання негативних висновків та відмови у наданні дозволу у розробленні проекту землеустрою є неправомірним. Згідно з п. 3.4 ДБН360-92** «Планування і забудова міських сільських поселень» садибну забудову у містах слід розміщувати: у межах міста переважно на вільних територіях, включаючи ділянки, які раніше вважалися непридатними для будівництва, на територіях реконструйованої забудови, існуючої індивідуальної садибної забудови і тієї, що зберігається, враховуючи необхідність збереження характеру міського середовища, що склалося; у приміських зонах на резервних територіях, що входять у межу міста, за винятком зелених зон; у нових селищах і тих, що розвиваються, розміщених у межах 30-40-хвилинної транспортної доступності. Тобто, вказані законодавчі приписи не містять прямої заборони на розміщення садибної забудови у межах багатоповерхової житлової забудови.

У відповідності до ч.ч. 4, 5 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Враховуючи, що рішенням суду у справі № 826/7879/16 визнано неправомірним негативний висновок Департаменту містобудування та архітектури від 16 вересня 2014 року № 9036/0/12/27-14, який став єдиною підставою для прийняття рішення від 20 квітня 2018 року № 186/2408, колегія суддів вважає, що відмова у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є незаконною як така, що ґрунтується на неправомірному висновку про невідповідність заявленої позивачем ініціативи вимогам містобудівної документації за функціональним призначенням.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним захистити право позивача шляхом визнання протиправним і скасувати рішення Київської міської ради від 20 квітня 2018 року № 186/2408 та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою з урахуванням висновків суду.

Отже, доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 03 липня 2018 року, та є підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року - скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 310, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 липня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської ради від 20 квітня 2018 року № 186/2408 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд».

Зобов'язати Київську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (ідентифікаційний код: 22883141; місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1) сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

В.В. Файдюк

Постанова складена у повному обсязі 25 квітня 2019 року.