Справа № 686/17899/18
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/17899/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Карплюк О.І.

Суддя-доповідач - Охрімчук І.Г.

02 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

6 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 16 липня 2018 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні суду першої інстанції, представник Департаменту патрульної поліції заявив клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку для звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у м. Хмельницькому про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивує тим, що копію оскаржуваної постанови від 16.07.2018 року позивачка отримала 27.07.2018 року, про що зроблено запис на оригіналі постанови, а позов до суду подано 06.08.2018 року, тобто в 10-денний термін, що встановлений ст. 289 КУпАП. Постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксовані в автоматичному режимі - оскаржуються протягом десяти днів з дня вручення такої постанови, а тому строк звернення до суду позивачка вважає не пропущеним.

Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ст. 311 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що представником відповідача заявлено клопотання про залишення даного адміністративного позову ОСОБА_2 без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем десятиденного строку звернення до суду з даним позовом, при цьому жодних об'єктивних підстав для поновлення строку звернення до суду у позові не наведено. Крім того зауважив, що позивачка постанову по справі про адміністративне правопорушення від 16 липня 2018 року відмовилася отримувати на місці її винесення, про що свідчить запис інспектора у п. 10 оскаржуваної постанови, а також відеофіксація, що також підтверджує таку відмову.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримала 27.07.2018 року, що вбачається з відповідної відмітки на постанові, а з позовною заявою звернулася до суду 06.08.2018 року, тобто у 10-денний термін, відповідно до вимог ст. 289 КУпАП.

Позивачка, не погоджуючись із винесеною постановою серії ВР №045519 звернулася до суду за захистом порушених прав.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду виходив з того, що позивачкою пропущено строк для звернення до адміністративного суду і підстав для поновлення цього строку суд не вбачає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує наступне.

Приписами ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ч. 1 ст. 120 КАС України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Слід зазначити, що положеннями ст. 286 КАС України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Статтею 289 КУпАП визначено строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, постановою серії ВР №045519 від 16.07.2018 року, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4 ПДР України. Копію вказаної постанови отримано позивачкою 27.07.2018, що вбачається з відмітки на постанові, а з позовною заявою звернулася до суду 06.08.2018 року, тобто на думку ОСОБА_2 ,у 10-денний термін з дня отримання копії постанови, оскільки в день винесення постанови відповідачем позивачка її копію не отримувала ( відмовилась від отримання).

Крім того, відповідно до відеофікасації правопорушення наданого відповідачем вбачається, що інспектор поліції, зупинивши транспортний засіб позивачки, підійшов до ОСОБА_2 представився, та перевіривши документи повідомив про те, що позивачка вчинила адміністративне правопорушення, за що передбачено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. На підставі зазначеного, інспектор виніс постанову серії ВР №045519 від 16.07.2018 року, якою притягнув позивачку до адміністративної відповідальності та наклав штраф у розмірі 255 гривень. Одночасно, інспектор повідомив ОСОБА_2 про те, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, після чого запропонував ознайомитися з постановою, однак позивачка відмовилася від підпису та від отримання її копії. У постанові мається тільки відмітка інспектора поліції про те, що позивач відмовилась від підпису. Факт відмови підтверджується відеофіксацією, що міститься в матеріалах справи.

Судова колегія звертає увагу на те, що оскільки фактично позивачка знала про існування оскаржуваної постанови ще 16 липня 2018 року, відмовилась від її отримання, тому відповідно не була позбавлена можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого статтею 286 КАС України.

Стосовно обрахунку строків встановлених для звернення до суду за захистом прав зазначено у справах про адміністративні правопорушення, висловлених Верховним Судом у постанові від 18.01.2019 року у справі №576/1434/17 (адміністративне провадження К/9901/21743/18).

Таким чином, враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Слід зауважити, що згідно статті 289 КУпАП встановлено, що в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачкою не надавались клопотання про поновлення строку звернення з позовом, та жодним чином необґрунтовувалась поважність причин пропуску процесуального строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому, легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені, оскільки він не звернувся з клопотанням про поновлення процесуального строку та не навів поважних підстав, які б створювали реально непереборні обставини для вчасного звернення.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 754/9100/14-ц.

Відповідно до ч. 3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд вірно застосовував норми права, стосовно правомірності залишення без розгляду позовної заяви, з підстав порушення строків звернення до суду з вказаним позовом, тому колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов'язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов'язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб'єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч.2 вказаної статті, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дослідив у повній мірі обставини у справі та при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов вірного висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 травня 2019 року.

Головуючий Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Мацький Є.М.