Справа № 817/491/16
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа №817/491/16

адміністративне провадження №К/9901/9799/18, № К/9901/9798/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Анцупової Т.О., Стародуба О.П.,

розглянув в письмовому провадженні

касаційну скаргу Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради

та касаційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради

на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року (суддя Сало А.Б.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року (колегія у складі суддів Кузьменко Л.В., Зарудяна Л.О., Іваненко Т.В.)

у справі №817/491/16

за позовом ОСОБА_1

до 1) Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, 2) Державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи Олександри Миколаївни

третя особа на стороні відповідача - Виконавчий комітет Рівненської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинення певних дій.

І. РУХ СПРАВИ

1. В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. та Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради. Просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. №28843258 від 21.03.2016 про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у АДРЕСА_1.

- зобов'язати Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради вилучити запис про скасування права власності на квартиру (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у АДРЕСА_1, вчинений на підставі рішення №28843258 від 21.03.2016

- притягнути до дисциплінарної відповідальності реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетуху О.М. за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав.

2. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.07.2016, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016 позов задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення №28843258 від 21.03.2016 реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру (об'єкт житлової нерухомості) з реєстраційним номером 01 у АДРЕСА_1.

3. На зазначені судові рішення до Вищого адміністративного суду України 01.11.2016 надійшла касаційна скарга Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та 09.12.2016 - касаційна скарга Виконавчого комітету Рівненської міської ради. Просять скасувати судові рішення та відмовити в задоволенні позову.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.11.2016 та від 12.12.2016 відкрито касаційні провадження у справі.

5. Від інших учасників справи заперечень, відзиву на касаційну скаргу, інших клопотань, заяв не надходило.

6. У зв'язку з ліквідацією Вищого адміністративного суду України справу передано на розгляд Верховному Суду.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7. Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно індексний номер 35741069 від 31.03.2015 ОСОБА_1 є власником 1/7 частини житлового будинку з офісними приміщеннями, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 127).

8. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 закрито провадження у цивільній справі №569/8906/15-ц у зв'язку з визнанням мирової угоди, укладеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виділ майна в натурі. Відповідно до умов мирової угоди, предметом домовленості є визначення та поділ в натурі часток співвласників у житловому будинку з офісними приміщеннями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, ОСОБА_1 виділено у власність квартиру 5 загальною площею 57,0 кв.м. та квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 128).

9. У зв'язку із виділенням часток та утворенням нових об'єктів нерухомості, позивач ОСОБА_1 17.07.2015 виготовив технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа №18).

10. 31.07.2015 він звернувся до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Зокрема, до заяви додав ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015, технічний паспорт.

11. За результатом розгляду цієї заяви, державний реєстратор Зелінський Р.В. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №23309178 від 31.07.2015 про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, розмір частки 1/1. Реєстрація права власності проведена з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об'єкт нерухомого майна (а.с. 137).

12. Одночасно державним реєстратором Зелінським Р.В. видано ОСОБА_1 Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру (а.с.7).

13. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 41548541 від 31.07.2015 на підставі Свідоцтва про право власності у ОСОБА_1 виникло право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.8).

14. Згодом, ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 (а.с.10) скасовано ухвалу Рівненського міського суду від 16.07.2015 у цивільній справі № 569/8906/15-ц.

15. На підставі цього представник виконавчого комітету Рівненської міської ради Корнійчук С.П. подала до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради заяву про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 16150075 (а.с. 141). Заява була прийнята та розглянута державним реєстратором Репетухою О.М.

16. За результатом розгляду даної заяви, реєстратор Репетуха О.М. прийняла рішення про скасування №28843258 від 21.03.2016, яким вирішила скасувати запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внести запис про скасування державної реєстрації розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01 (а.с. 151).

17. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 55568008, станом на 21.03.2016 зареєстроване право приватної власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, скасовано (а.с. 152).

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

18. Позивач вважав, що підставою скасування державної реєстрації прав власності є виключно рішення суду про скасування рішення про таку реєстрацію або ж скасування записів про реєстрацію права власності. Водночас, ні ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016 (справа №22-ц/787/403/2016), ні скасована нею ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015, не містять жодної вказівки суду на таке скасування, оскільки предметом розгляду даних справ було виділ майна в натурі. Таким чином, з підстав наведених в позові, позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю. Звертав увагу, що підставою виникнення права власності на квартиру АДРЕСА_1 було свідоцтво про право власності від 31.07.2015, а не ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015.

19. Відповідач 1 та 2 проти позову заперечували. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 на позивача було зареєстровано саме на підставі ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015, яку скасовано ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 09.03.2016. Посилаючись на абз.1 п. 2 ст. 26 Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» стверджував, що у разі скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Крім того, будинок в якому знаходить спірна квартира АДРЕСА_1 є самочинним об'єктом, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 2а-2211, які набрали законної сили.

20. Третя особа проти позову заперечувала з тих підстав, що й відповідач 1, 2. Додатково звертав увагу, що у іншій справі рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 13.08.2015 було скасовано рішення суду першої інстанції від 05.07.2012, яким визнано дійсним за ОСОБА_12 право власності на житловий будинок з офісними приміщеннями (АДРЕСА_1). Проте ОСОБА_12 до скасування рішення суду першої інстанції від 05.07.2012 встигла зареєструвати право власності на цей будинок та передати його до статутного фонду ТзОВ «Валіон-105», яке в свою чергу відчужило його іншим особам, зокрема позивачеві ОСОБА_1

21. Водночас, існує інше рішення суду (справа № 2а-2211), яким зобов'язано ОСОБА_13 (яка відчужила спірний будинок ОСОБА_12.) привести у відповідність до затвердженого проекту будівництво будинку АДРЕСА_1. Реєстрація права власності на квартири в цьому будинку порушує права інших осіб.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

22. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанція, виходив з того, що документом, на підставі якого проведено державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, є Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31.07.2015, яке на момент реєстрації не оскаржене та не скасоване судом. З цих підстав оскаржуване рішення державного реєстратора є незаконним.

23. Разом з тим, державним реєстратором Репетухою О.М. не було внесено запису про скасування розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який було відкрито на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди на підставі рішення державного реєстратора Зелінського Р.В. №23309178 від 31.07.2015 та не відновлено попередні реєстраційні записи.

24. Скасувавши право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 і не відновивши попередній запис, державний реєстратор фактично припинив право власності позивача і на 1/7 частини житлового будинку з офісними приміщеннями в АДРЕСА_1.

25. Крім того, Рівненська міська рада та її Виконавчий комітет не є власниками будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 і не можуть бути набувачами чи стороною правочину, у яких виникло речове право на вказаний об'єкт. Отже, відповідач 1 - Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради протиправно прийнято оскаржуване рішення про скасування реєстрації, оскільки із заявою звернулась неналежна особа.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26. Скаржники просили скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції з тих самих підстав, якими заперечували проти позову.

27. Додатково обидва скаржники посилаються на порушення судами норм процесуального права в частині порушення правил предметної підсудності. Вважають, що розгляд даної справи належить до компетенції місцевих загальних судів, а не окружних адміністративних судів, оскільки відповідачами у справі є орган та посадова особа органу місцевого самоврядування.

VI. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

28. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційних скарг.

29. Предметом спору у даній справі є правомірність здійснення реєстраційних дій про скасування державної реєстрації права власності на квартиру. При чому, спірною є саме підстава (документ) для вчинення запису про державну реєстрацію права власності (31.07.2015) та запису про його скасування (21.03.2016). Позивач стверджував, що підставою виникнення у нього права власності на квартиру стало свідоцтво про право власності, а не ухвала суду про затвердження мирової угоди, тому й запис про державну реєстрацію цього права не може бути скасовано на підставі ухвали суду про скасування цієї мирової угоди. Натомість, відповідач вважав, що такими підставами є виключно ухвала суду про затвердження мирової угоди та, відповідно, ухвала суду про її скасування.

30. Частина 1 статті 19 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції чинній станом на час вчинення реєстраційної дії 31.07.2015) передбачала, що державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

31. Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначала Постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2013, № 868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка втратила чинність з 01.01.2016 (далі-Порядок №868).

32. Згідно з пунктом 37 Порядку №868 (в редакції станом 31.07.2015) документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

33. Згідно з пунктом 42 Порядку №868 для проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий об'єкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.

34. Як вбачається з матеріалів справи, квартиру АДРЕСА_1, розмір частки 1/1, ОСОБА_1 отримав саме на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 про визнання мирової угоди, підтверджувала факт виникнення у права на неї, шляхом виділення часток в натурі. Отже, така ухвала мала бути для державного реєстратора підставою для реєстрації права власності.

35. Крім того, обов'язковими документами для проведення державної реєстрації права власності на квартиру був технічний паспорт на відповідний об'єкт нерухомості, що відповідає пункту 42 Порядку №868, зважаючи на те, що у документі, який підтверджує виникнення права власності відсутні технічні характеристики об'єкта нерухомості.

36. Разом з тим, метою державної реєстрації речових прав на нерухоме майно є лише офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно У відповідності (ст. 2 Закону № 1952-IV).

37. На момент звернення позивача до реєстраційної служби із заявою 31.07.2015 про державну реєстрацію прав, єдиним документом, що підтверджував виникнення у ОСОБА_1 прав на нерухоме майно (квартира АДРЕСА_1) була ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 16.07.2015 про визнання мирової угоди, яка набрала законної сили. Також позивач виготовив технічний паспорт, який додавав до заяви від 31.07.2015.

38. Водночас, підставою запису 31.07.2005 про державну реєстрацію права власності на зазначений об'єкт державним реєстратором визначено саме свідоцтво про право власності на квартиру. Причини видання державним реєстратором свідоцтва про право власності не є предметом цього спору, судами першої та апеляційної інстанції не з'ясовувалися, а тому не можуть оцінюватися судом касаційної інстанції.

39. Предметом правової оцінки у цьому спорі не є законність підстав прийняття держаним реєстратором рішення від 31.07.2015 про проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1. Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що документом, на підставі якого проведено державну реєстрацію права приватної власності є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 31.07.2015. Вказане свідоцтво в судовому порядку не оскаржене, не скасоване. З цих підстав, оскаржуване рішення державного реєстратора №8843258 від 21.03.2016 є необґрунтованим.

40. При цьому, Суд звертає увагу сторін спору, що свідоцтво про право власності від 31.07.2015 може бути предметом окремого позову заінтересованих осіб.

41. Також Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що скасувавши право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 і, не відновивши попередній запис, державний реєстратор фактично припинив право власності позивача на 1/7 частини житлового будинку з офісними приміщеннями в АДРЕСА_1.

42. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права від 31.03.2015 приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2015 було зареєстровано право спільної часткової власності на ім'я ОСОБА_1 розмір частки 1/7 житлового будинку з офісними приміщеннями (загальна площа 480,3 кв.м.), що знаходиться в АДРЕСА_1. Тобто, право власності на 1/7 в зазначеному будинку не пов'язане з ухвалою Рівненського міського суду від 16.07.2015, оскільки таке виникло раніше, ніж постановлена ухвала. Цією ухвалою було лише виділено частки в натурі. Так, позивачу, як власнику 1/7 частки у праві спільної часткової власності будинку АДРЕСА_2 (34,9 кв.м.).

43. Відповідно до п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 № 1141 (в редакції, чинній станом на 2016 рік) у результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

44. З оскаржуваного рішення реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Репетухи О.М. №28843258 від 21.03.2016 про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1, дійсно вбачається, що державний реєстратор запис про право власності позивача на 1/7 в будинку АДРЕСА_1, яке він мав до вчинення оскаржуваної дії, не вносив.

45. Доводи скаржників, що належності даного спору до юрисдикції місцевого загального суд як адміністративного суду, Суд відхиляє.

46. У відповідності до вимог статті18 КАС України (в редакції, що діяла на час розгляду судами справи) окружним адміністративним судам підсудні справи, у яких однією із сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної республіки Крим, обласна рада, Київська або Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Натомість, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

47. Неправильним є поширення юрисдикції загальних місцевих судів як адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є орган чи посадова особа місцевого самоврядування. Визначальною ознакою є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція окружних адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

48. Інші доводи касаційної скарги не мають самостійного значення, оскільки не впливають на загальний висновок суду щодо вирішення спору. Тому Суд вважає, що їх докладний аналіз є зайвим.

49. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.

50. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та Виконавчого комітету Рівненської міської ради - залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 липня 2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2016 року

у справі №817/491/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Т.О. Анцупова

Суддя О.П. Страродуб