Справа № 804/4206/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/4206/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року (головуючий суддя Боженко Н.В.)

у справі № 804/4206/18

за позовом Шевченківської районної у місті Дніпрі ради

до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області,

про визнання протиправними дій, визнання незаконним припису та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Шевченківська районна у місті Дніпрі рада звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області по проведенню 29.03.2018 року інспекційного відвідування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради;

- визнати незаконним Припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Про усунення виявлених порушень № ДН164/24/АВ/П від 04.04.2018;

- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/264, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 111 690 грн.;

- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/265, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 37 230 грн.;

- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/266, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 3 723 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено принципи державного нагляду, підстави та процедуру проведення перевірки, визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.200 № 877-V. Також позивач наголошує, що ним не допущено порушень трудового законодавства України, зокрема Кодексу законів про працю України та Закону України «Про оплату праці», а отже у відповідача відсутні підстави для вжиття заходів до притягнення позивача до відповідальності, а можливі порушення трудового законодавства усунуті Бабушкінською районною у місті радою ще під час попередніх перевірок у 2003 та 2011 роках.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Судом встановлено, що інспекційне відвідування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради проведено відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 26.04.2017 № 295, на підставі наказу від 14.03.2018 № 131-І та направлення від 16.03.2018 № 31. Доводи позивача, що інспектор праці повинен був заздалегідь повідомити про інспекційне відвідування і що вимоги, викладені у приписі, щодо здійснення на користь ОСОБА_2 певних виплат, є перевищенням повноважень Держпраці та втручанням в особисте життя ОСОБА_2 визнані такими, що не відповідають нормам чинного національного та міжнародного законодавства.

По суті виявлених порушень, за які позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу оскаржуваними постановами, суд першої інстанції зазначив, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2005 у справі №2 - 5822/2005 встановлено обставини, які свідчать, що у період з 17.01.1995 по 31.05.2001 ОСОБА_2 фактично знаходилась у трудових правовідносинах з Бабушкінською райрадою без укладення трудового договору, тому застосування по позивача штрафних санкцій в розмірах, встановлених на час виявлення порушення, визнано судом правомірним.

Також судом встановлено, що вимоги припису № ДН164/24/АВ/П від 04.04.2018, яким зобов'язано Шевченківську районну у місті Дніпрі раду усунути порушення, вказані у акті інспекційного відвідування № ДН164/24/АВ від 29.03.2018, та не допускати їх в подальшому, позивачем не виконано. Щодо тверджень позивача, що вимоги припису ним не можуть бути виконані, оскільки у нього відсутня трудова книжка громадянки ОСОБА_2, суд зазначив, що законодавством про працю не передбачено, що відсутність трудової книжки є підставою для невиконання вимог припису, винесеного інспектором праці на підставі наданих на те законом повноважень та визнання його протиправним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Позивач зазначає, що на виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2005 у справі №2-5822/05 до трудової книжки ОСОБА_2 внесені відповідні записи за № 33, 34, згідно розпоряджень виконкому Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради № 34-к від 08.07.2003 та № 7-к від 28.02.2006, тобто позивач здійснив дії щодо усунення порушень вимог чинного законодавства ще у 2006 році.

Факт працевлаштування ОСОБА_2 встановлено судовим рішенням. При інспекційному відвідуванні відповідачем не виявлено порушень абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП України. Під час перевірки інспекторам надавались всі первинні документи щодо нарахування заробітної плати. На час роботи громадянки ОСОБА_2, грошова винагорода, у тому числі суми індексації за виконану роботу виплачувались їй виконкомом з позабюджетного рахунку. Здійснення виплат ОСОБА_2 підтверджено позивачем під час попередніх перевірок державною інспекцією праці у Дніпропетровській області від 10.06.2013 та від 28.02.2011.

Що стосується порушень ч. 5 ст. 80 КЗпП України, то за результатами проведеного аналізу періодичності нарахування ОСОБА_2 заробітної плати встановлено, що вказані нарахування та виплати не носили систематичного характеру, що унеможливлює здійснення розрахунку днів відпустки з урахуванням положень ст. ст. 6, 10 Закону України «Про відпустки». Позивач посилається на порушення відповідачем Порядку № 295, зазначає, що подання скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги, при цьому позивача не повідомлено про проведення інспекційного відвідування. Інспектори не встановили порушень позивачем трудового законодавства безпосередньо за результатами перевірки, а лише зафіксували надумані порушення в акті інспекційного відвідування. Позивач вважає, що висновки органу Держпраці є неправомірними та необґрунтованими, оскільки ще 13 років тому ОСОБА_2 самостійно обрала спосіб захисту своїх прав шляхом звернення до суду з позовом до Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради, трудовий спір розглянутий та по суті заявлених вимог Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалене рішення, яке повністю виконано позивачем.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без мін як законне та обґрунтоване.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, відповідачем - Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області в період з 16.03.2018 по 29.03.2018 проведено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати у Шевченківській районній у місті Дніпрі раді, за результатами якого складений акт № ДН164/24/АВ від 29.03.2018.

Перевіркою встановлено наступні порушення:

- керівником Бабушкінської райради фактично допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, ОСОБА_2, що порушує вимоги ч.1 ст.21 та ч.1,3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність її офіційного працевлаштування;

- з огляду на те, що рішенням суду встановлено, що ОСОБА_2 фактично знаходилась у трудових правовідносинах з Бабушкінською райрадою, а також той факт що вона працювала за основним місцем роботи з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, до її трудової книжки необхідно було внести запис про прийняття її на посаду згідно ч.1 ст.21 КЗпП України, що порушує вимоги п.2.3 гл. 2 Інструкції №58;

- до перевірки не надано наказів на щорічну відпустку ОСОБА_2 за період її роботи з 17.01.1995 по 31.05.2001, що вважається за відсутнє та порушує вимоги ч.5 ст.80 КЗпП України;

- до перевірки не надано документів на підтвердження фактів нарахування грошових коштів ОСОБА_2 за період з січня 1995 року по березень 1995 року, за грудень 1995 року, за період з січня 1996 року по квітень 1996 року, за грудень 1997 року, за грудень 1999 року, за період з травня 2000 року по травень 2001 року, а також документів на підтвердження факту виплати грошових коштів ОСОБА_2 за період з січня 1995 року по березень 1995 року, за грудень 1995 року, за період з січня 1996 року по квітень 1996 року, за період з грудня 1997 року по травень 2001 року, що порушує вимоги ст.98 КЗпП України та ч.1 ст.13 Закону України «Про оплату праці»;

- в ході інспекційного відвідування встановлено, що протягом періоду з 17.01.1995 по 31.05.2001 заробітна плата ОСОБА_2 не індексувалась, що порушує вимоги ч.6 ст.95 КЗпП України, якою визначено що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку;

- на підставі наданих до перевірки документів не встановлено фактів виплати ОСОБА_2 грошової компенсації за всі не використані нею дні щорічної відпустки, що порушує вимоги ч.1 ст.83 КЗпП України.

04.04.2018 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено припис про усунення виявлених порушень № ДН164/24/АВ/П, в якому містяться вимоги до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради:

- забезпечити виконання п. 2.3 гл. 2 Інструкції № 58 та привести у відповідність запис у трудовій книжці ОСОБА_2 відносно прийняття її на роботу;

- забезпечити виконання вимог ч. 5 ст. 80 КЗпП України щодо недопущення випадків ненадання працівникам щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд;

- забезпечити виконання вимог ст. 98 КЗпП України та ч. 1 Закону України № 108 у частині нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_2 за період з 17.01.1995 по 31.05.2001;

- забезпечити виконання вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП України у частині нарахування індексації грошових доходів ОСОБА_2 за період з 17.01.1995 по 31.05.2001;

- забезпечити виконання вимог ч. 1 ст. 83 КЗпП України у частині нарахування та виплати грошової компенсації за всі не використані дні щорічної відпустки за період з 17.01.1995 по 31.05.2001.

Означеним приписом позивачу надано 30-денний строк для усунення порушень та інформування про виконання його вимог.

Позивачем направлено до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області скаргу від 16.04.2018 № 8/11-36 щодо акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 29.03.2018 № ДН164/24/АВ та припису про усунення виявлених порушень від 04.04.2018.

Рішенням Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 10.05.2018 № 4097-20/04 скаргу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради залишено без задоволення, припис залишено в силі.

26 квітня 2018 року на підставі акта інспекційного відвідування № ДН164/24/АВ від 29.03.2018, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/264, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 111 690 грн. на підставі абз.2 ч.2 ст. 265 КЗпП, за порушення вимог ч.1 ст. 21 та ч.1, 3 ст. 24 КЗпП України;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/265, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 37 230 грн. на підставі абз.4 ч.2 ст. 265 КЗпП, за порушення вимог ч.1 ст. 83 КЗпП України;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/266, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 3 723 грн. на підставі абз.8 ч.2 ст. 265 КЗпП, за порушення вимог ч.5 ст. 80 КЗпП України;

Не погоджуючись з діями управління щодо проведення інспекційного відвідування та із прийнятими приписом та постановами, позивач звернувся з позовом до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд, переглядаючи судове рішення у відповідності до вимог ст.308 КАС України, погоджується з судом першої інстанції правомірність дій відповідача по проведенню інспекційного відвідування позивача 29.03.2018.

Відповідно до положень ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.3 Положення про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженого Указом Президента України №386/2011 від 06.04.2011, одним з основних завдань Держпраці України є реалізація державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про працю.

Держпраці України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п.7 Положення).

Відповідно до пп.5 п.6 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказ Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 № 340, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 квітня 2015 року за № 438/26883, проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

Також повноваження державних інспекторів Держпраці та територіальних державних інспекцій визначені конвенцією Міжнародної організації праці,ратифікованою Законом України «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці N 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі».

Згідно з пп. «а» п.1, п.2 статті 12 Конвенції міжнародної організації праці про інспекцію праці у промисловості й торгівлі від 11.07.1947 №81 інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов'язків.

Контрольні заходи на підприємствах проводяться так часто і так ретельно, як це необхідно для забезпечення ефективного застосування відповідних правових норм (ст.16 Конвенції).

Отже, нормами Конвенції чітко передбачено повноваження інспекторів праці, які вони мають під час проведення перевірок, а також спосіб інформування роботодавців про їх присутність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Інспекційні відвідування проводяться, в тому числі, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю (пп.1 п.5 Порядку № 295); за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту (пп.3 п.5 Порядку № 295).

За правилами п.8 Порядку № 295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Відповідно до п. 9 цього Порядку під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред'явити об'єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідно до п.19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

За правилами п.24 Порядку № 295 припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Припис складається у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування або невиїзне інспектування, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.

В спірному випадку, як вірно встановлено судом першої інстанції, інспекційне відвідування з питань оформлення трудових відносин проведено за зверненням працівника ОСОБА_2 від 26.02.2018 щодо можливого порушення стосовно неї законодавства про працю Шевченківською районною у місті Дніпрі радою, що полягає в не оформлені трудових відносин з нею.

14.03.2018 відповідачем виданий наказ № 131-І «Про проведення інспекційного відвідування» та видано відповідне направлення від 16.03.2018 №31, на підставі яких інспекторами праці здійснено інспекційне відвідування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради із складенням за його результатами акту від 29.03.2018.

За позицією позивача неправомірність проведення інспекційного відвідування та порушення порядку його проведення полягає в тому, що інспекторами праці не повідомлено Шевченківську районну у місті Дніпрі раду про проведення такого відвідування.

Втім, наведені вище правові норми, якими врегульовано порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю та встановлено повноваження інспекторів праці, не встановлюють обов'язку інспекторів праці Держпраці та її територіальних органів попередньо повідомляти об'єкту відвідування про інспекційне відвідування.

Встановлені у справі фактичні обставини свідчать про дотримання відповідачем законодавчо встановлених умов проведення інспекційного відвідування, відповідність дій під час проведення інспекційного відвідування вимогам діючого законодавства, зокрема, Порядку № 295, тому є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині оскарження дій відповідача про проведенню 29.03.2018 інспекційного відвідування.

Щодо решти позовних вимог апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність припису від 04.04.2018 № ДН164/24/АВ/П та оскаржуваних постанов про накладення штрафу.

Як встановлено судом, суть виявлених під час інспекційного відвідування порушень законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, полягає в тому, що гр. ОСОБА_2 у період з 17.01.1995 по 31.05.2001 фактично знаходилась у трудових правовідносинах з Бабушкінською райрадою, а саме: працювала на посаді фахівця з охорони праці відділу соцекономрозвитку виконкому Бабушкінської районної ради.

Вказаний факт ґрунтується на встановлених обставинах та висновках рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2005 у справі №2 - 5822/2005.

Також предметом дослідження відповідачем та в суді стали наступні документи, які підтверджують факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з позивачем, довідка від 07.06.2001 №29 на ім'я ОСОБА_2 щодо підтвердження її трудового стажу за період з 17.01.1995 по 31.05.2001, розпорядження голови Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради від 08.07.2003 № 34-к та від 28.02.2006 № 7-к, а також внесення до трудової книжки заявниці записів щодо трудової діяльності останньої у Бабушкінській райраді з посиланням на ч.2 ст.21 КЗпП України.

Разом з тим, як вбачаться з висновків відповідача, покладених в основу вимог припису від 04.04.2018 № ДН164/24/АВ/П та які стали підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно ст.265 КЗпП України, відповідачем не враховано факт виконання позивачем рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.07.2005 у справі №2-5822/05. Зокрема, того, що саме на виконання вказаного судового рішення до трудової книжки ОСОБА_2 були внесені відповідні записи за №33, 34, згідно розпоряджень виконкому Бабушкінської районної у м.Дніпропетровську ради №34-к від 08.07.2003 та №7-к від 28.02.2006, тобто позивач здійснив дії щодо усунення порушень вимог чинного законодавства ще у 2006 році. Під час перевірки інспекторам надавались всі первинні документи щодо нарахування заробітної плати. На час роботи ОСОБА_2 грошова виконагорода, у тому числі суми індексації за виконану роботу, виплачувались їй виконкомом з позабюджетного рахунку.

Здійснення виплат ОСОБА_2 підтверджено позивачем під час попередніх перевірок державною інспекцією праці у Дніпропетровській області від 10.06.2013 та від 28.02.2011.

Стосовно порушень ч. 5 ст. 80 КЗпП України, за результатами проведеного аналізу щодо періодичності нарахування ОСОБА_2 заробітної плати позивачем зазначено, що оскільки вказані нарахування та виплати не носили систематичного характеру, це унеможливлює здійснення розрахунку днів відпустки з урахуванням положень ст. ст. 6, 10 Закону України «Про відпустки».

Щодо порушень п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, на який посилаються відповідач та суд першої інстанції, вказуючи на невідповідність запису у трудовій книжці ОСОБА_2 відносно прийняття її на роботу, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до цього пункту Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Тобто вказана норма містить вимоги щодо заповнення трудової книжки при звільненні або переведенні на іншу роботу, а не при прийнятті на роботу.

Виходячи з вищенаведеного, вимоги, що містять в приписі, є необґрунтованими та такими, що носять декларативний характер (щодо забезпечення виконання вимог ч.5 ст.80 КЗпП України), тому не відповідають визначенню припису в розумінні п. 23 Порядку № 295 (припис є обов'язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об'єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування), а також вимогам до рішень суб'єкта владних повноважень згідно ч.2 ст.2 КАС України.

З приводу прийнятих відповідачем 26.04.2018 постанов про накладення штрафу на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України, апеляційний суд зазначає наступне.

Статтею 265 КЗпП України встановлена відповідальність за порушення законодавства про працю.

За правилами ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) (абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України), недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці (абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України); порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини (абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України).

Штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27Господарського кодексу України (ч.3 ст.265 КЗпП України).

Як встановлено судом, підставою для винесення органом Держпраці постанов про порушення позивачем абз. 2, 4, 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП став фактичний допуск працівника ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору у період з 17.01.1995 по 31.05.2001 з відповідними правовими наслідками.

Втім у вказаний період статтею 265 КЗпП України така відповідальність ще не була передбачена.

За загальним правилом закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі. Даний принцип закріплено в ч. 1 ст. 58 Конституції. Це слід розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набуття чинності акта і припиняється із втратою ним чинності. Тобто до події (факту) застосовується той закон або інший нормативний акт, під час дії якого вони настали (мали місце).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідні зміни до ст. 265 Кодексу законів про працю України внесені Законом від 28.12.2014 № 77-VIII і набули чинності з 01.01.2015, фінансові санкції за ч. 2 ст. 265 КЗпП можуть застосовуватися тільки за ті порушення, які допущені починаючи з 01.01.2015. В іншому випадку органи Держпраці не мають права накладати фінансові санкції, оскільки закон зворотної сили не має.

З огляду на викладене, прийняті відповідачем постанови про накладення штрафу за порушення, які мали місце у період з 17.01.1995 по 31.05.2001, є протиправними, підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 804/4206/18 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати:

Припис Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН164/24/АВ/П від 04.04.2018;

постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/264 від 26.04.2018, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 111 690 грн.;

постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/265 від 26.04.2018, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 37 230 грн.;

постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН164/24/АВ/ТД/ІП/МГ-ФС/266 від 26.04.2018, якою накладено на Шевченківську районну у місті Дніпрі раду штраф у розмірі 3 723 грн.

В решті позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко