Справа № 0440/5180/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 0440/5180/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. в адміністративній справі №0440/5180/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулись до з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просили:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати їй такий дозвіл;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати їй такий дозвіл;

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати йому такий дозвіл.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не врахування судом всіх обставин справи, незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1 звертались до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотаннями від 30.01.2018 (С-854/0/21-18, М-852/0/21-18, М-853/0/21-18) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації.

До клопотань, які були надані позивачами були додані: копія паспорту; копія ІНН позивача; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

За результатами розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області позивачам були надані відповіді від 28.02.2018 С-854/0-1179/0/20-18, М-853/0-1181/0/20-18, М-852/0-1180/0/20-18, які мотивовані тим, що надані документи, бажане місце розташування земельної ділянки не відповідає переліку земельних ділянок, які опубліковано на офіційному веб-сайті територіального органу Держгеокадастру, а тому не має правових підстав у задоволенні клопотань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області видати позивачам дозвіл на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель запасу є втручається в дискреційні повноваження суб'єктів владних повноважень, які уповноважені приймати відповідні рішення, тоді як суд не може підміняти собою суб'єкта владних повноважень щодо реалізації ним власних повноважень, наданих законодавством.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. б) ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі- ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Приписами ч.2 ст. 116 ЗК України передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до п. в) ч. 3 ст. 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Приписами статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_1, як громадяни України, мають право на набуття права власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства.

При цьому підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Так, за правилами, встановленими частинами шостою, сьомою ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

В частині 7 статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що підстави відмови у наданні дозволу є вичерпними.

Відповідно до приписів частини 7 ст. 118 ЗК України передбачено дві альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою:

а) надати дозвіл;

б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині 7 статті 118 ЗК України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (Далі Положення № 333).

В пункті 8 Положення №333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 № 883/5), наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб'єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Отже, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформлюється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного колегія суддів доходить висновку, що оскільки відповідачем, у визначений законом строк не прийнято рішення, передбачене приписами частини 7 статті 118 ЗК України, тому з метою належного захисту порушеного права позивачів Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області має прийняти рішення про надання або вмотивоване рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини першої ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Приписами п.4 ч.1 ст. 317 КАС України визначено, що неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. в адміністративній справі №0440/5180/18 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо ненадання вмотивованого рішення (наказу) на клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо ненадання вмотивованого рішення (наказу) на клопотання ОСОБА_2 від 30.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, що розташована за межами населенного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо ненадання вмотивованого рішення (наказу) на клопотання ОСОБА_1 від 30.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та вирішити зазначене клопотання шляхом прийняття відповідного наказу.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 30.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та вирішити зазначене клопотання шляхом прийняття відповідного наказу.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та вирішити зазначене клопотання шляхом прийняття відповідного наказу.

В решті позову відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко