Справа № 219/3557/19
Суддя: Хомченко Л. І.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/3557/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И/

03.04.2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

У складі судді Хомченко Л.І.

Секретар Халаджи А.В.

За участю представника позивача Зезюкова О.Б.

Відповідача ОСОБА_2

Розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Бахмут адміністративну справу за позовом Бахмутського міського відділу управління Держаної міграційної служби України в Донецької області про примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Грузії ОСОБА_2.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до ст. 30 Закону України № 3773-ХІ від 22.09.2011 року «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Бахмутський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби України Донецькій області (далі - позивач або Бахмутський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області), звертається до суду з позовом до громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), про його примусове видворення за межі України, затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою. Судова практика з питань примусового видворення за межі України нелегальних мігрантів, яка склалась в Україні останнім часом, свідчить про правомірність подання в одній позовній заяві вимоги щодо примусового видворення нелегального мігранта за межі України та його затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі України (наприклад Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2018 року у справі 638/11990/18; Дніпровського районного суду м. Києва від 14.08.2018 року у справі 755/12138/18; Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.18 року у справі № 243/8146/18, 28.09.2018 було залишено в силі Донецьким апеляційним адміністративним судом; Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29.08.2018 у справі № 219/9694/18).

Громадянин Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув у приватних справах на територію України 26.06.2016 року через КПП «Нові Яриловичі», про що свідчить відповідний штамп в паспортному документі іноземця НОМЕР_1, виданий Посольством Грузії в Україні в м. Київ від 22.03.2007 року строком дії до 22.03.2017 року. Термін перебування на території України ОСОБА_2 закінчився 25.09.2016 року, з території України відповідач своєчасно не виїхав та з цього часу перебуває в Україні незаконно.

16.03.2017року при перетинанні КПВВ «Зайцеве» відповідач був затриманий прикордонною службою для перевірки документів. Після цього був направлений до Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області для притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває без законних підстав на території України.

Згідно пояснень ОСОБА_2 виїхати своєчасно не зміг, у зв'язку з хворобою дружини. Жодного документа, що підтверджує факт його перебування у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_4 відсутні.

Вищенаведене свідчить про те, що загальна кількість днів терміну перебування ОСОБА_2 на території України перевищує дозволений 90 денний термін. Таким чином, з 25.09.2016 року до теперішнього часу громадянин Грузії ОСОБА_2 перебуває на території України без реєстрації і документів, що дають право на перебування або проживання на її території, від виїзду з України ухиляється. Законні джерела для існування, постійне місце проживання та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статуї іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

16.03.2017року у відношенні відповідача Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО № 052806, відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МД №052806 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зазначене адміністративне стягнення ОСОБА_2 не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст._26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію в державі політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або під час незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

На підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було винесено Рішення № 8 від 16.03.2017 року про примусове повернення за межі України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язано його самостійно залишити територію України у термін до 26.11.2017 року, заборонити подальший в'їзд в Україну строком на три роки. Про це відповідачу було належним чином повідомлено та рішення вручене.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 2 спільного наказу МВС України, АДПС України та СБУ від 23.04.2012 р. № 353/271/150 «Про затвердження інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» про це рішення невідкладно, протягом 24 години, було повідомлено керівника Бахмутської місцевої прокуратури.

19.03.2019року Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області спеціальними діями, разом із співробітниками Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не виконав рішення про примусове повернення № 8 від 16.03.2017 року, та знаходиться на території України без законних на те підстав.

При опитуванні відповідача та вивчені документів було встановлено, що:

- з метою ухилення від виконання рішення про примусове повернення від 16.03.2017 року відповідач виїхав до міста Києва, де отримав новий паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 виданий 19.08.2017 року дійсний до 19.08.2027 року;

- 27.10.2017 року при повернені, на території Донецької області у м. Волноваха, був доставлений до Волноваського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, де надав недійсний паспорт № НОМЕР_1, у якому з метою приховування факту прийняття рішення про його примусове повернення та заборону в'їзду в Україну, ним були вирвані відповідні листки. Також свідомо приховав факт притягнення його до адміністративної відповідальності порушення законодавство України, яке регламентує прибування іноземці території України. Стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності;

- під час незаконного перебування на території України скоїв кримінальний злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України (Грабіж). З 17.03.2018 року по 15.03.2019 року відбував покарання у Бердянський виправній колонії № 77, про що свідчить довідка про звільнення Серія ЗАП № 03055 (копія додається);

- 15.03.2019 року громадянин Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий співробітниками Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, де у зв'язку з тим, що відповідач надав новий паспорт № НОМЕР_2 виданий 19.08.2017 року дійсний до 19.08.2027 року, та не повідомив, що відносно нього вже виносилось рішення про примусове повернення з України у Донецькій області, відносно нього помилково було прийнято повторне рішення про примусове повернення.

В наявному новому паспорті для виїзду за кордон громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, № НОМЕР_2 проставлений штамп Бердянської МВ УДМС України в Запорізький області про прийняття рішення про примусове повернення з України № 7, зі строком для виїзду до 13.04.2019 (копія додається). При вивчені усіх обставин справи, начальник Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області звернувся з листом до Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, щодо помилково прийнятого повторного рішення про примусове повернення № 7 від 15.03.2019 року відносно громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 В той же час, це не виключає чинність рішення Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області № від 16.03.2017 року про примусове повернення за межі України.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 19.03.2019 року, він своєчасно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження через хворобу дружини, з якою він проживає без законного шлюбу. З пояснення вбачається, що відповідач не має постійного місця проживання, від виїзду з території України відмовляється, так як не має коштів на білет.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що громадянин Грузії ОСОБА_2 від самостійного виконання рішення про примусове повернення та виїзду з території України ухиляється. Подальших підстав для законного перебування даної особи на території України не має.

Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушує вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусе видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони виконали в установлений строк, без поважних причин рішення про примусе повернення або, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до п. 4 вищевказаної статті, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Слід зазначити, що фактів звернення відповідача до державних органів України з питання визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту не було, що свідчить про відсутність підстав застосування п. 5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якого положення вищезазначеної статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Це також свідчить про те, що обмеження, встановлені ч. 1 ст. 31 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», де зазначено, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки, на відповідача не розповсюджується.

Відповідно до ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України, «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України» позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч. 5 цієї статті за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Згідно ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Дії громадянина Грузії ОСОБА_2 свідчать про свідоме ухилення від виїзду з території України, приховування фактів прийнятих стосовно нього рішень органами міграційної служби, нехтуванням законодавством України про шо свідчать скоєні ним кримінальний злочин та адміністративне правопорушення.

Натепер ОСОБА_2 не має місця постійного проживання та законних джерел існування, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Як свідчить інформація з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (АРКАН) відповідач неодноразово намагався перетнути кордон з Україною на непідконтрольну територію через КПВВ «Новотроїцьк» у 2017 році (, 27.10.2017,28.10.2017) через КПВВ «Майорськ» у 2016 році (16.10.2017, 28.06.2016).

На території Донецької області проводиться Операція об'єднаних сил частина території тимчасово непідконтрольна Україні. Виїзд іноземця або особи без громадянства на тимчасово непідконтрольну територію України унеможливлює виконання судового рішення про примусове видворення з України.

Відповідно до п. 19 ст. 289 КАСУ за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених цією статтею судовий збір не сплачується.

Відповідно до п. 15 ст. 289 КАСУ адміністративні справи, передбачені цією статтею розглядаються судом у день подання відповідної заяви.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України повідомляємо, що Бахмутським МВ ГУ ДМС України у Донецькій області не подано інішого позову до відповідача - ОСОБА_2 щодо його примусового видворення з України.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 20,21, 44, 160, 245, 288, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, Видворити з України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою забезпечення видворення за межі території України та помістити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вказані вимоги ,надав пояснення аналогічно викладеним у позові ,просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував ,пояснив ,що на його думку відсутні підстави для його видворення з України.

Заслухав пояснення сторін суд встановив наступні обставини

Громадянин Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув у приватних справах на територію України 26.06.2016 року через КПП «Нові Яриловичі», про що свідчить відповідний штамп в паспортному документі іноземця НОМЕР_1, виданий Посольством Грузії в Україні в м. Київ від 22.03.2007 року строком дії до 22.03.2017 року. Термін перебування на території України ОСОБА_2 закінчився 25.09.2016 року, з території України відповідач своєчасно не виїхав та з цього часу перебуває в Україні незаконно.

16.03.2018року при перетинанні КПВВ «Зайцеве» відповідач був затриманий прикордонною службою для перевірки документів. Після цього був направлений до Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області для притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває без законних підстав на території України.

Згідно пояснень ОСОБА_2 виїхати своєчасно не зміг, у зв'язку з хворобою дружини. Жодного документа, що підтверджує факт його перебування у шлюбі з громадянкою України ОСОБА_4 відсутні.

Вищенаведене свідчить про те, що загальна кількість днів терміну перебування ОСОБА_2 на території України перевищує дозволений 90 денний термін. Таким чином, з 25.09.2016 року до теперішнього часу громадянин Грузії ОСОБА_2 перебуває на території України без реєстрації і документів, що дають право на перебування або проживання на її території, від виїзду з України ухиляється. Законні джерела для існування, постійне місце проживання та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статуї іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

16.03.2018року у відношенні відповідача Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО № 052806, відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МД №052806 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Зазначене адміністративне стягнення ОСОБА_2 не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст._26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію в державі політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або під час незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

На підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області було винесено Рішення № 8 від 16.03.2017 року про примусове повернення за межі України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язано його самостійно залишити територію України у термін до 26.11.2017 року, заборонити подальший в'їзд в Україну строком на три роки. Про це відповідачу було належним чином повідомлено та рішення вручене.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та п. 2 спільного наказу МВС України, АДПС України та СБУ від 23.04.2012 р. № 353/271/150 «Про затвердження інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства» про це рішення невідкладно, протягом 24 години, було повідомлено керівника Бахмутської місцевої прокуратури.

19.03.2020року Бахмутським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області спеціальними діями, разом із співробітниками Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не виконав рішення про примусове повернення № 8 від 16.03.2017 року, та знаходиться на території України без законних на те підстав.

При опитуванні відповідача та вивчені документів було встановлено, що:

- з метою ухилення від виконання рішення про примусове повернення від 16.03.2017 року відповідач виїхав до міста Києва, де отримав новий паспорт громадянина Грузії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 виданий 19.08.2017 року дійсний до 19.08.2027 року;

- 27.10.2017 року при повернені, на території Донецької області у м. Волноваха, був доставлений до Волноваського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, де надав недійсний паспорт № НОМЕР_1, у якому з метою приховування факту прийняття рішення про його примусове повернення та заборону в'їзду в Україну, ним були вирвані відповідні листки. Також свідомо приховав факт притягнення його до адміністративної відповідальності порушення законодавство України, яке регламентує прибування іноземці території України. Стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення та прийняте рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності;

- під час незаконного перебування на території України скоїв кримінальний злочин, передбачений ч.1 ст. 186 КК України (Грабіж). З 17.03.2018 року по 15.03.2019 року відбував покарання у Бердянський виправній колонії № 77, про що свідчить довідка про звільнення Серія ЗАП № 03055 (копія додається);

- 15.03.2019 року громадянин Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий співробітниками Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, де у зв'язку з тим, що відповідач надав новий паспорт № НОМЕР_2 виданий 19.08.2017 року дійсний до 19.08.2027 року, та не повідомив, що відносно нього вже виносилось рішення про примусове повернення з України у Донецькій області, відносно нього помилково було прийнято повторне рішення про примусове повернення.

В наявному новому паспорті для виїзду за кордон громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, № НОМЕР_2 проставлений штамп Бердянської МВ УДМС України в Запорізький області про прийняття рішення про примусове повернення з України № 7, зі строком для виїзду до 13.04.2019 (копія додається). При вивчені усіх обставин справи, начальник Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області звернувся з листом до Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, щодо помилково прийнятого повторного рішення про примусове повернення № 7 від 15.03.2019 року відносно громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 В той же час, це не виключає чинність рішення Бахмутського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області № від 16.03.2017 року про примусове повернення за межі України.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 19.03.2019 року, він своєчасно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження через хворобу дружини, з якою він проживає без законного шлюбу. З пояснення вбачається, що відповідач не має постійного місця проживання, від виїзду з території України відмовляється, так як не має коштів на білет.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що громадянин Грузії ОСОБА_2 від самостійного виконання рішення про примусове повернення та виїзду з території України ухиляється. Подальших підстав для законного перебування даної особи на території України не має.

Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушує вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції може лише на підставі винесеної за його позовом постанови адміністративного суду примусе видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони виконали в установлений строк, без поважних причин рішення про примусе повернення або, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідно до п. 4 вищевказаної статті, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Слід зазначити, що фактів звернення відповідача до державних органів України з питання визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту не було, що свідчить про відсутність підстав застосування п. 5 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідно до якого положення вищезазначеної статті не застосовуються до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Це також свідчить про те, що обмеження, встановлені ч. 1 ст. 31 «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», де зазначено, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки, на відповідача не розповсюджується.

Відповідно до ст. 288 Кодексу адміністративного судочинства України, «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України» позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно ч. 5 цієї статті за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Згідно ч. 1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

5) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

6) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

7) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

8) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Дії громадянина Грузії ОСОБА_2 свідчать про свідоме ухилення від виїзду з території України, приховування фактів прийнятих стосовно нього рішень органами міграційної служби, нехтуванням законодавством України про шо свідчать скоєні ним кримінальний злочин та адміністративне правопорушення.

Натепер ОСОБА_2 не має місця постійного проживання та законних джерел існування, що дає обґрунтовані підстави вважати, що він ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Як свідчить інформація з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (АРКАН) відповідач неодноразово намагався перетнути кордон з Україною на непідконтрольну територію через КПВВ «Новотроїцьк» у 2017 році (, 27.10.2017,28.10.2017) через КПВВ «Майорськ» у 2016 році (16.10.2017, 28.06.2016).

На території Донецької області проводиться Операція об'єднаних сил частина території тимчасово непідконтрольна Україні. Виїзд іноземця або особи без громадянства на тимчасово непідконтрольну територію України унеможливлює виконання судового рішення про примусове видворення з України.

Враховуючи викладене суд вважає ,що позов слід задовольнити ,так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні та обґрунтован вимогами діючого законодавства .

Керуючись ст.ст. 288,289 КАС України,

ВИРІШИВ:

Видворити з України громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою забезпечення видворення за межі території України та помістити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до першого Апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя Л.І.Хомченко

1.

-

Справа № 219/3557/19

Провадження № 2-а/219/74/2019

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2019

Суддя Л.І.Хомченко