Справа № 1140/3151/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2019 року м. Дніпросправа №1140/3151/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. (суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький) у справі №1140/3151/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу під час її перерахунку з 80% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2018 р. перерахунок пенсії за вислугу років позивачу в розмірі 80% від відповідних сум грошового забезпечення;

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії позивачу за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 р.;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію у розмірі з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з 01.01.2018 р.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу під час її перерахунку з 80% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язано відповідача здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років позивачу в розмірі 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник, зокрема зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 визнано нечинним та скасовано пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), яким визначено строки виплати перерахованих пенсій. Суд прийшов до висновку, що зазначені положення Постанови №103 суперечать вимогам Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та істотно звужують права військових пенсіонерів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на перерахунок призначеної пенсії передбачено статтею 63 Закону №2262-ХІІ, в той час як строки перерахунку та виплати регулюються частиною 2 ст. 51 Закону №2262-ХІІ.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо того, що Постановою №103 визначено порядок перерахунку пенсій, суперечить вимогам законодавства.

Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення перерахунку пенсій, що й було реалізовано ним шляхом прийняття Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45).

Відповідно до п. 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Порядком №45 не визначено часткове чи поетапне проведення виплати перерахованої пенсії.

Пунктами 1, 2 Постанови №103 обмежено виплату вже перерахованої пенсії шляхом виплати у 2018 році лише 50% місячного розміру пенсії.

Вказане підтверджується і довідкою, виданою відповідачем щодо проведеного перерахунку пенсії, в якій міститься інформація про розмір перерахованої пенсії, та окремо зазначено, що буде проводитися у 2018 році виплата лише 50% від перерахованого розміру пенсії.

Відповідно до ст. 7 КАС України в силу пріоритетності законів над внутрішньо відомчими нормативного правовими актами до даних правовідносин, підлягають застосуванню саме положення Закону №2262-ХІІ та Порядку №45.

Європейський суд з прав людини у справах "Кечко проти України", "Ромашов проти України", "Шевченко проти України" зауважив, що реалізація особою права, яке пов`язано з отриманням бюджетних коштів, що базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національною законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суду першої інстанції на можливість обмеження соціальних виплат в залежності від соціально-економічних можливостей держави, як на причину невиконання своїх зобов`язань, є безпідставними. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що вимоги про здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року заявлено із порушенням норм статті 122 КАС України, тому позовні вимоги позивача за період з 01.01.2018 року до 19.11.2018 року повинні бути залишені без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Виплата перерахованих відповідно до пункту 1 Постанови №103 підвищених пенсій здійснюється з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

На виконання Постанови №103 Кіровоградським обласним військовим комісаріатом до головного управління була надана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2 Постанови №103 виплата пенсії буде проводитися в таких розмірах: з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50% від підвищення: 5 370,23 грн. (3 375,95 грн. (основний розмір пенсії до перерахунку) + 3988,55 грн. х 50%); з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року щомісячно 75% від підвищення: 6367,36 грн. (3375,95 грн. +3988,55 грн. х 75%); з 01.01.2020 року 100% щомісячно від підвищення: 7364,50 грн. (3375,95 грн. + 3988,55 грн.).

Зазначає, що час проведення перерахунку пенсій особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а саме на січень 2016 року, статтею 13 Закону №2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Внаслідок проведеного перерахунку пенсій відповідно до Постанови № 103 розмір призначених пенсій не зменшується (пункт 4 зазначеної постанови).

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову позивачу у задоволенні позову.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області як пенсіонер, що посвідчується відповідним пенсійним посвідченням.

29.12.2012 року начальником Генерального штабу - Головокомандувачем Збройних Сил України генерал-полковником Замана В.М. видано наказ №1058, яким відповідно до статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено у запас за п. "в" ч. 6 вказаної статті підполковника ОСОБА_1 , начальника відділу територіальної оборони Кіровоградського обласного військового комісаріату Південного оперативного командування.

Грошове забезпечення для обчислення пенсії позивача становило 3716,19 грн. (посадовий оклад - 1100,00 грн., оклад за військове звання - 130,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% - 492,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці (у тому числі робота з таємн. виробами, носіями, док. 15%, 15%, надбавка за особливо важливі завдання - 50%, премія 90%) - 1994,18 грн.), що посвідчується відповідним протоколом за пенсійною справою.

Основний розмір пенсії становить 80% грошового забезпечення з розрахунку вислуги років (30 років) у розмірі 2972,95 грн.

08.11.2018 року позивач звернувся до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із запитом на отримання публічної інформації щодо з`ясування відсоткового розміру призначеної та фактично виплаченої пенсії, надання копії розрахунку його пенсії, перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів країни "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103 та з метою отримання інших розрахунків відносно нього.

На запит 14.11.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Кіровоградській області надано позивачу відповідь листом №283/І3/С-11, в якому зазначено, що пенсію ОСОБА_1 призначено в розмірі 80% грошового забезпечення за вислугу 30 років та надано копію відповідного перерахунку пенсії станом на 01.01.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів країни "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103 (а.с. 19).

З доданої до вказаного листа довідки вбачається, що пенсійне забезпечення станом на 01.04.2018 року розраховано виходячи із 70% грошового забезпечення, а виплата здійснюється з урахуванням положень Постанови №103 (а.с.21).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо перерахунку пенсії у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення та виплати підвищення відповідно до Постанови №103, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, оскільки:

- згідно з пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом;

- при перерахунку пенсії позивачу має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки правові норми статті 13 Закону №2262-ХІІ регулюють виключно правовідносини щодо призначення відповідним категоріям військовослужбовців пенсії за вислугу років, а не правовідносини щодо проведення перерахунку уже призначеної пенсії. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.03.2018 року у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17), провадження №К/9901/9550/18, та від 24.04.2018 року у справі №686/12623/17, провадження № К/9901/849/17;

- виплата перерахованих відповідно до пункту 1 Постанови №103 підвищених пенсій здійснюється з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Вказаний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати лише 50% суми підвищення пенсії, та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач правом на апеляційне оскарження рішення суду не скористався, а позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог в межах розгляду цієї апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог позивача, з огляду на таке.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону №2262-12 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже, посилання відповідача на порушенням позивачем норм статті 122 КАС України є безпідставними.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ (в редакції до 01.01.2017 р.) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як вбачається з наведеної норми права, остання не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р. №1774-VIII частину 4 статті 63 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій". Вказана норма набрала чинності з 01.01.2017.

Отже, починаючи з 01.01.2017 р. законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України 17.07.1992 р. N393 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 р.) перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", проводиться на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами.

На момент прийняття зазначеної постанови ст. 63 Закону №2262-ХІІ діяла в новій редакції та відповідно для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням розмірів грошового забезпечення відповідно до цієї постанови необхідно було відповідне рішення Кабінету Міністрів України щодо порядку, умов та розмірів перерахунку.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова №103), ухвалено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Пунктом 2 Постанови №103 передбачено здійснення виплат перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з пунктом 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 р., заяви про призначення пенсії особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-12, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в областях через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в областях, визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Судом встановлено, що Кіровоградським обласним військовим комісаріатом на виконання вимог Постанови №103 було надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача.

Виплату пенсії позивачу відповідач здійснював з урахуванням вимог п. 2 Постанови № 103, що не заперечується сторонами у справі.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

05 березня 2019 року Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18 - без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Колегія суддів зазначає, що пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року. Тобто, на час виникнення спірних правовідносин Постанова №103 була чинною, не була визнана незаконною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 р., не може мати наслідком визнання протиправними дій відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною Постанови №103.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність (ст. 63 Закону №2262-ХІІ в попередній редакції), а також не враховувати Постанову № 103, яка на той час була чинною.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку, що у спірний період з 01.01.2018 р. до 05.03.2019 р. (дати набрання законної сили рішення суду, яким визнано протиправним та скасовано п. 1, 2 Постанови №103) відповідач, здійснюючи виплату підвищення до пенсії позивача, перерахованої з 01.01.2018 р. згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 103 та № 704 від 30.08.2017 р., діяв у відповідно до п. 2 Постанови №103, яка була чинною на той час, та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ.

За таких обставин, визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 згідно з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили після ухвалення оскарженого рішення суду першої інстанції, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції.

В п. 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (Заява N63566/00) Європейський суд з прав людини нагадує, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N303-A, параграф 29).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі позивача та відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з урахуванням нових обставин, які виникли після визнання нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103 відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 р. у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 р.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 р. у справі №1140/3151/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя А.В. Суховаров

Суддя В.Є. Чередниченко