Справа № 820/2068/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.Справа № 820/2068/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 07.02.19 року по справі № 820/2068/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якою просив суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом 15 днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року по справі № 820/2068/18, що передбачено ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Представник позивача не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 07.02.2019 року, подав апеляційну скаргу, вважає її винесеною з неповним з'ясуванням обставин справи та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення. Вказує, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року по справі № 820/2068/18, яке набрало законної сили 21.05.2018 року не виконано. Посилання відповідача на те, що позивачу щомісяця окремою сумою виплачується заборгованість за період 01.01.2016 року по 31.12.2017 року не має жодного відношення до виконання рішення суду по справі, що розглядається. На підставі зазначеного просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року в повному обсязі та прийняти в цій частині постанову, якою задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, вказує, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року по справі № 820/2068/18 на підставі довідки № 100/35350- від 01.06.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2016 року з грошового забезпечення 9 776,42 грн. Основний розмір пенсії після перерахунку склав 6 843,49 грн (9 776,42 х 70 %). Оскільки розмір пенсії позивача після проведення перерахунку зменшився, встановлено доплату до попереднього розміру пенсії. Таким чином, проведення перерахунку на виконання судового рішення не вплинуло на розмір пенсії позивача до виплати. Заборгованість по виплаті пенсії відсутня. Зазначає, що 14.09.2018 року на адресу Головного управління Пенсі1йного фонду України в Харківській області надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 57079183 від 29.08.2018 року, винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 820/2068/18 від 13.08.2018 року, що видав Харківський окружний адміністративний суд. Звертає увагу також на те, що аналогічне питання вже було предметом судового розгляду і ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 року по справі № 820/2068/18 заяву представника позивача про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої на виконання рішення суду залишено без задоволення. Просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 року по справі № 820/2068/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області противоправною щодо не проведення перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 року з грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень, винагород) та премій і допомог у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсій від 01.06.2017 року № 100/35350- протиправною. Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.01.2016 року пенсію з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсій від 01.06.2017 року № 100/35350-, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 01.01.2016 року. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено (а.с. 34-42).

Зазначене рішення суду набрало законної сили 21.05.2018 року.

Оскільки, на думку позивача, судове рішення суду першої інстанції відповідачем не виконано, представник позивача звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за його виконанням.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення такого контролю за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого рішення та враховуючи, що встановлення зазначеного зобов'язання є правом суду, а не його обов'язком, тому заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Суб'єктами, на яких поширюється обов'язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

В силу положень ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим для учасників справи.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов'язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід'ємною частиною судового процесу.

У відповідності до ч. 6 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадках, визначених у частинах 3 - 5 цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб'єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, за приписами частини 1 якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За приписами частини 8 цієї статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Зазначені норми кореспондуються з положенням ч. 6 ст. 245 цього Кодексу, згідно з якими у випадках, визначених у частинах третій - п'ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб'єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов'язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі.

Вказаною нормою Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право, а не обов'язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, питання про встановлення звіту про виконання судового рішення у відповідній справі вже розглядалось судом. В мотивувальній частині рішення суду першої інстанції від 20.04.2018 року судом зазначено про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконання судового рішення (а.с. 30).

Таким чином, питання застосування судового контролю шляхом зобов'язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, судом у межах розгляду даної справи вже вирішувалось і не могло розглядатись повторно.

Стосовно посилання апелянта на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року по справі № 820/1299/18, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що зазначена ухвала не має преюдиційного значення при розгляді цієї справи.

Щодо посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 16.10.2018 року по справі № 556/2081/17, колегія суддів зазначає, що обставини, які були предметом розгляду у вказаній справі, не є тотожними обставинам встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята ухвала відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року по справі № 820/2068/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Тацій А.М. Григоров
Повний текст постанови складено 26.04.2019 року