Справа № 137/374/19
Суддя: Желіховський В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/374/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судового засідання Голоти О.В.
представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в особі заступника начальника відділу ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування постанови,-
Позивач вважає дану постанову, ухвалену з порушенням норм матеріального права, незаконною та такою підлягає скасуванню, оскільки згідно ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», яка передбачає можливість ухвалення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по аліментах у повному обсязі за умови наявної заборгованості за 6 місяців, яка вступила в дію 07.12.2017 року. Відповідачем оскаржувана постанова ухвалена 15.02.2018 року, тобто через 2 місяці і 08 днів з дня набрання чинності ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто на час ухвалення постанови, відповідно до вказаної норми права заборгованість складала 02 місяці і 08 днів, а не 6 місяців як вказано у оскаржуваній постанові, оскільки ч.9 ст. 71 ЗУ Про виконавче провадження" не поширюється на правовідносини, які виникли до набрання нею чинності.
Також зазначає, що він працює водієм та єдиним джерелом його існування та заробітку, від якого сплачуються аліменти, а тому таке обмеження позбавляє позивача можливості сплачувати аліменти, що потягне до подальшого зростання боргу.
Зауважує, що про наявність постанови яка обмежує позивача у праві керуванні транспортними засобами останньому стало відомо 18.03.2019 року від працівників поліції, а 20.03.2019 року позивач відвідав Літинський відділ ДВС, де йому видали постанову та розрахунки заборгованості. Вважає, що вказана причина пропуску строку оскарження постанови є поважною, що є підстави поновлення строку на її оскарження.
Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом, яким просить поновити строк на оскарження постанови заступника начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 15.02.2018 року ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1, визнати її незаконною та просить її скасувати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився.
Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві акцентуючи свою увагу на тому, що право керування транспортними засобами являється єдиним джерелом заробітку та доходом відповідача, а також на те, що про постанову, яка є предметом розгляду, позивачу стало відомо лише 18.03.2019 р.
Представник сторони відповідача ОСОБА_3 повідомив суду, що на виконанні в Літинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції 08.07.2016 р. відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частин від всіх його видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.04.2016 року і до його повноліття та виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частин від всіх його видів заробітку щомісяця до досягнення сином трьох річного віку, починаючи з 19.04.2016 року. У зв'язку з тим, що з виконання зазначеного виконавчого документа боржником непогашена заборгованість зі сплати аліментів, тому правові підстави щодо винесення постанови про припинення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відсутні. Перевіркою майнового стану ОСОБА_1 встановлено, що в боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення і здійснення державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. На підтвердження своєї позиції надав відзив на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, суд проходить до наступних висновків.
За змістом ч.1 ст. 123, ч.6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач має право звернутися до суду з заявою про його поновлення, в якій вказати про підстави для поновлення строку та зобов'язаний додати докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Приймаючи до уваги обставини, викладені на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду та на підставі вищевказаних законодавчих норм, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 7 грудня 2017 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. При цьому в ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження" внесено зміни, - доповнено частиною 4, згідно якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п. 1-4 ч.9, 20 ст. 71 цього закону обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Про те, згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно п. 6 ст. 10 ЦПК України, якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.
Оскільки Законом України від 07.12.2017 року введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, у праві керування транспортними засобами, підставою для застосування яких є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла тільки після 06.02.2018 року (тобто після набрання Законом чинності).
В постанові державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження від 15.02.2018 року вказано, що заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 виникла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що державний виконавець при винесені зазначеної постанови не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосував закон, яким встановлена відповідальність, до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.
При прийнятті рішення судом враховано, що робота позивача водієм, пов'язана з керуванням транспортними засобами є джерелом для його існування, що в свою чергу дає можливість для погашення заборгованості.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн (а.с. 1).
В межах спірних правовідносин суб'єктом владних повноважень є відповідач, правомірність рішення якого оскаржено позивачем - учасником виконавчого провадження.
Таким чином, витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГТУЮ у Вінницькій області, структурним підрозділом якого є відповідач.
Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позов задовольнити.
Строк на оскарження заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 15.02.2018 року ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1 поновити.
Постанову заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 15.02.2018 року ОСОБА_4 про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати незаконною та скасувати.
Стягнути з Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: Желіховський Віктор Миколайович