Справа № 1440/1873/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/1873/18

Категорія: 3.6 Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 03.12.18 р.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Лавришині А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Медичної (військово-лікарська) комісії Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Медичної (військово-лікарська) комісії Державної установи "Територіальне медичне об'єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" (далі МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області"), третя особа Головне управління Національної поліції в Миколаївській області (далі ГУ НП в Миколаївській області), про скасування Постанови №262 від 27 червня 2018 року про визнання придатним ОСОБА_3 до служби в поліції та непридатним до служби на посаді старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок та організації агентурно-оперативної роботи управління протидії наркозлочинності ГУ НП в Миколаївській області (далі Постанова №262).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що він має застаріле ушкодження правого колінного суглобу, у зв'язку із чим в березні 2018 року переніс оперативне втручання. Під час проходження обстеження у відповідача, останній прийшов до висновку, що ОСОБА_2 придатний до служби в поліції, але не придатний займати посаду оперуповноваженого, так як ця посада передбачає тривалі фізичні навантаження, які позивачу протипоказані. Вважає такий висновок ВЛК помилковим, зробленим передчасно, без ретельного дослідження стану його здоров'я та врахування всіх обставин. Також, на його думку, рішення відповідача порушує його право на працю.

Відповідач позов не визнав, у своєму відзиві просив відмовити в його задоволенні, при цьому послався на те, що обстеженням позивача встановлені захворювання, які унеможливлюють його службу на посаді оперуповноваженого, а, тому, його висновок про непридатність ОСОБА_3 до служби на такій посаді ґрунтується на об'єктивних підставах. Крім того, зазначає, що чинне законодавство не надає йому можливості продовжувати лікування позивача більше 4 місяців (а. с. 48, 50-53).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ГУ НП в Миколаївській області, в письмових поясненнях також заперечило проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що поліцейські, які тимчасово непрацездатні протягом року більше ніж 4 місяці, повинні пройти обстеження для вирішення питання їх придатності до подальшої служби. ОСОБА_3 самостійно звернувся із рапортом для направлення його до ВЛК для проходження такого обстеження. Вважає, що відповідач зробив вірний висновок про наявність у позивача на час проходження обстеження фізичних вад, які перешкоджають повноцінному проходженню служби на посаді оперуповноваженого.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" (вул. Флотська, 71, м. Миколаїв, 54025, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета на стороні відповідача ГУ НП в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) про скасування постанови № 262 Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" від 27 червня 2018 року, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- Консультативний висновок свідчить про те, що проводилось оперативне втручання та в травні рекомендовано "ограничение бега, прыжка и укрепление мышцы в тренажерном зале". Тобто, одразу ж після оперативного втручання жодних обмежень тривалої ходи та стояння не було. Навпаки, лікар, який безпосередньо оперував, рекомендує тренажерний зал.

- Предметом розгляду зазначеної справи у суді першої інстанції є скасування Постанови МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" від 27 червня 2018 року. Для звернення позивача до суду з адміністративним позовом існувало дві підстави:

1. оскаржувана Постанова №262 була винесена передчасно, з недотриманням норм, встановлених Наказом МВС України від 03 квітня 2017 року №285 для остаточного висновку відносно відповідності стану здоров'я позивача службі в поліції на його посаді;

2. невідповідність висновку фактичним обставинам. Так, при винесенні Постанови №262 не було проведено жодного рентгенологічного чи томографічного дослідження. Не було надано об'єктивної оцінки об'єму рухів у суглобах, яка має вирішальне значення при вирішенні питання, щодо придатності поліцейського до служби та відповідності його стану здоров'я його посаді.

- Відмовляючи в призначенні експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана Постанова №262 фактично є документом лікарської експертизи, а тому, у матеріалах справи є висновок експерта у розумінні ч.1 ст. 102 КАС України, що виключає призначення експертизи судом. Суд дійшов помилкового висновку, що питання, яке позивач просив поставити на вирішення експерта, відповідно до норм Положення №285, є виключною компетенцією відповідача - саме він вирішує питання придатності чи непридатності до служби, що суперечить нормам, встановленим Наказом МВС України від 03 квітня 2017 року №285.

У відзиві МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" на апеляційну скаргу вказується, що оскаржуване рішення є законним, справедливим, обґрунтованим, таким що відповідає вимогам чинного законодавства та прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У відзиві третьої особи ГУ НП в Миколаївській області на апеляційну скаргу вказується, що оскаржуване судове рішення прийнято судом першої інстанції у повній відповідності до чинного законодавства із дотриманням норм процесуального і матеріального права, а аргументи і вимоги апелянта є необґрунтованими і такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

27 червня 2018 року ОСОБА_2 подав до ГУ НП в Миколаївській області рапорт щодо видачі направлення до ВЛК на обстеження у зв'язку із знаходженням на лікарняному близько 4 місяців (а. с. 73).

Повноваження відповідача, а також процедура проходження поліцейськими медичних оглядів врегульована Положенням №285, у відповідності до якого, р. III п.6, встановлено якщо поліцейські, військовослужбовці впродовж року близько 4-х місяців не можуть приступити до виконання своїх службових обов'язків через захворювання (травми, поранення), часто та довготривало хворіють, вони зобов'язані за поданням підрозділу кадрового забезпечення пройти лікарську (військово-лікарську) експертизу у ВЛК для визначення придатності до подальшої служби. До осіб, що часто та довготривало хворіють, належать ті особи, у яких за останні 12 місяців було 4 та більше випадків захворювань і 40 днів непрацездатності за однорідними захворюваннями або 6 і більше випадків захворювань та 60 і більше днів непрацездатності за неоднорідними захворюваннями.

Питання продовження терміну лікування понад 4 місяці, на чому акцентують увагу сторони, не відноситься до предмету доказування в даній справі, так як стан позивача визначається на момент проходження ним обстеження у ВЛК і позивач оскаржує рішення відповідача про невідповідність його займаній посаді за станом здоров'я, а не питання подальшого лікування.

Результати обстеження ОСОБА_3 оформлені Актом №262 медичного огляду від 27 червня 2018 року (далі Акт №262) (а. с. 54-56).

В розділі 3 Акту №262 зазначено, що у позивача виявлено застаріле ушкодження правого колінного суглобу, з приводу чого, у березні 2018 року, він переніс оперативне втручання.

Такі висновки відповідача узгоджуються і з наданими позивачем медичними документами - випискою із медичної картки №2401 ортопедо-травматологічного відділення та консультативним висновком (а. с. 11-13).

Як пояснив в судовому засіданні голова ВЛК, на час проходження обстеження, ОСОБА_3 пересувався за допомогою ціпка та кульгав на праву ногу, і з урахуванням зафіксованих Актом №262 обставин, у нього мались всі підстави для висновку про непридатність позивача до служби на займаній ним посаді.

У розділі 4 Акту №262 відповідач дійшов висновку про придатність ОСОБА_3 до служби в поліції та непридатність до служби на посаді оперуповноваженого із приміткою, що позивачу протипоказані фізичні навантаження, що потребують тривалої ходи або стояння.

27 червня 2018 року відповідач склав Довідку №262, в якій повторюються висновки Акту № 262 (а. с. 66).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що совокупність усіх доказів спростовують доводи позивача про те, що відповідач ретельно не досліджував його стан та не провів всі медичні дослідження. Крім того, методи обстеження для визначення стану придатності особи для проходження служби в поліції та на займаній посаді, не є питанням права і такі питання відповідач визначає самостійно і на власний розсуд.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, п.2 ч.1 ст. 65, ч.8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію", р.р. III, VIII, IX Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року №285, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03 квітня 2017 року №285 визначено організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи (п.1).

Медичні (військово-лікарські) комісії МВС (далі ВЛК) - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров'я МВС та Національної гвардії України (далі - НГУ) для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи (п.2).

Відповідно до р. VIII Положення №285:

1. За результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв'язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

2. Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.

3. Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.

Забороняється приймати постанови про придатність кандидатів до служби в поліції без зазначення виду службової діяльності або посади, на яку вони призначаються.

4. Формулювання постанов ВЛК за ступенем придатності осіб:, зокрема 2) щодо поліцейських приймаються такі постанови:

"Придатний до служби в поліції";

"Придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді";

"Непридатний до служби в поліції".

5. Якщо в особи, що проходить лікарську експертизу, діагностовано захворювання, не передбачене Переліком захворювань, ВЛК має право прийняти постанову відповідно до тієї статті Переліку захворювань, яка найбільше відповідає її захворюванню і фактичній придатності до служби.

6. При проведенні лікарської експертизи при переміщенні по службі чи призначенні на посаду поліцейських, у яких діагностовано патологію, яка згідно з Переліком захворювань передбачає прийняття рішення в індивідуальному порядку, ступінь їх придатності до служби визначається з урахуванням службових характеристик.

7. При застосуванні формулювання постанови: "Придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді" ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням характеру захворювання або фізичної вади, особливостей фактично виконуваної роботи, пристосованості до неї, спеціалізації особи, що проходить лікарську експертизу, зазначає протипоказання для цієї особи (наприклад, робота, що потребує великого фізичного напруження, пов'язана з тривалою ходою або стоянням, перебуванням на холоді чи у вологих приміщеннях, на висоті, біля механізмів, які рухаються, вогню, води; нічні чергування, часті й тривалі відрядження). Поліцейські, які за результатами проведення лікарської експертизи визнаються придатними до служби із зазначенням певних обмежень, можуть бути переміщені на інші посади з урахуванням їх стану здоров'я на даний час.

8. Причинний зв'язок захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейським та військовослужбовцям встановлюється ВЛК у всіх випадках встановлення їм відповідного діагнозу.

З матеріалів справи вбачається, що у р. 4 (Постанова ВЛК) Акту №262 (а.с. 56 зв.) лікарі-експерти МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" дійшли висновку про придатність ОСОБА_3 до служби в поліції та непридатність до служби на посаді оперуповноваженого із приміткою, що позивачу протипоказані фізичні навантаження, що потребують тривалої ходи або стояння.

27 червня 2018 року відповідач склав Довідку №262, в якій повторюються висновки Акту № 262. (а.с. 66).

Згідно ч.1 р. IX Положення №285 постанови ВЛК, прийняті за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи, записуються: 3) щодо поліцейських, військовослужбовців за результатами медичного огляду - до Акта медичного огляду, Довідки або Свідоцтва про хворобу, медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Книги (журналу) обліку документації ВЛК, в інших випадках - до Книги протоколів засідань ВЛК (додаток 16) та Постанови (додаток 17).

Одним із доводів ОСОБА_3 є те, що відповідач повинен був скласти постанову, а не довідку, якою оформлені висновки ВЛК.

Як передбачено п.19 р. III Положення №285 постанова ВЛК щодо придатності (непридатності) особи до служби, яка приймається за результатами медичного огляду, заноситься до Акта медичного огляду, Книги (журналу) обліку документації ВЛК (додаток 9) і оформлюється Довідкою (додаток 10) або свідоцтвом про хворобу.

Згідно Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходження служби в поліції види захворювань встановлені у ОСОБА_3, як поліцейського підрозділу карного розшуку, кримінальної поліції придатність служби на посаді визначається індивідуально.

Отже, МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області", склавши Довідку №262, діяв у відповідності до вищенаведених приписів Положення №285.

Так, сам факт знаходження ОСОБА_3 на лікарняному понад 4 місяці перед зверненням до ВЛК та необхідність його подальшого тривалого лікування, вказують на наявність у нього на час проходження медичного огляду фізичних обмежень (вад), які не дозволяють йому повноцінно виконувати обов'язки поліцейського саме на посаді оперуповноваженого.

Таким чином, у р.4 Акту №262 відповідач дійшов правомірного висновку про придатність ОСОБА_3 до служби в поліції та непридатність до служби на посаді оперуповноваженого із приміткою, що позивачу протипоказані фізичні навантаження, що потребують тривалої ходи або стояння.

Щодо зауважень апелянта про порушення Довідкою №262 його права на працю, мотивуючи судове рішення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що із змісту Закону України "Про Національну поліцію" слідує, що до осіб, які проходять службу в поліції, висуваються особливі підвищені вимоги, в тому числі і до стану здоров'я і невідповідність таким вимогам є законною підставою для увільнення від посади та звільнення, а, тому, такі твердження хибними.

28 червня 2018 року закінчився термін чотирьох місяців перебування ОСОБА_3 на лікарняному.

Відповідно до пп.2 ч.1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції, зокрема:

2) на рівнозначні посади: за станом здоров'я - на підставі рішення медичної комісії;

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення (п.8).

Як вбачається з матеріалів справи, та доповідної записки про переміщення майора поліції ОСОБА_3 відповідно до п.2 ч.1 та ч.8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" управлянням кадрового забезпечення ГУ НП в Миколаївській області запропоновано:

- відповідно до п.2 ч. 1 та ч.8 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначити майора поліції ОСОБА_3 (№0070548) на рівнозначну посаду старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Доманівського ВП Вознесенського ВП, увільнивши його від посади старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок та організації агентурно-оперативної роботи управління протидії наркозлочинності ГУНП з 28 червня 2018 року;

- в наказі по особовому складу підставою для призначення зазначити довідку ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" від 27 червня 2018 №262 та цю доповідну записку;

- питання щодо погодження з Головою НП України відповідно до п.3 р. ІІІ Порядку та умов виплати грошове забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам витих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом МВС України від 06 квітня 2016 року №260 виплати ОСОБА_3 грошового забезпечення за час хвороби понад чотирьохмісячний термін вирішити після надання ОСОБА_3 до УКЗ ГУ НП оригіналів документів, що посвідчують тимчасову непрацездатність та прибуття до місця фактичного несення служби для виконання посадових обов'язків;

- про прийняте рішення проінформувати майора поліції ОСОБА_3, а також керівництво УПН ГУ НП та Доманівського ВП Вознесенського ВП;

- доповідну записку та інші наявні матеріали долучити до особової справи ОСОБА_3

Щодо заперечень апелянта в апеляційній скарзі на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення комісійної судово-медичної експертизи відмовлено, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.4 Положення №285: ВЛК відповідно до покладених на них завдань:

- проводять лікарську експертизу кандидатам на службу в поліцію, поліцейським і колишнім поліцейським, кандидатам до вступу до вищих навчальних закладів, здобувачам вищої освіти навчальних закладів;

- проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу;

- забезпечують контроль за проведенням лікарської та військово-лікарської експертизи, а також лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров'я МВС та НГУ;

- узагальнюють та аналізують результати проведення лікарської та військово-лікарської експертизи та розробляють пропозиції щодо вдосконалення цієї роботи;

- спільно з лікарями-спеціалістами закладів охорони здоров'я МВС аналізують, узагальнюють результати лікування і медичного обстеження та здійснюють оцінку впливу умов служби на стан здоров'я та придатність до служби.

Пунктом 5 Положення №285, встановлено, що ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає правильним такий висновок суду першої інстанції, оскільки, враховуючи приписи цього Положення, Довідка №262 фактично є документом лікарської експертизи, а тому, у матеріалах справи є висновок експерта у розумінні ч.1 ст. 102 КАС України, що виключає призначення експертизи судом, але не позбавляє права позивача замовити проведення експертизи у відповідності до норм ст. ст. 102, 104 КАС України.

Таким чином, судова колегія не приймає довід апелянта про те, що відмовивши в задоволенні клопотання про проведення комісійної судово-медичної експертизи, суд фактично позбавив ОСОБА_3 права на доказування, знехтувавши єдиною можливістю встановити відповідність висновку фактичним обставинам справи.

Крім того, 25 березня 2019 року до апеляційного адміністративного суду від МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" надійшли пояснення, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_3 29 жовтня 2018 року (після засідання комісії ЛКК) звернувся до лікаря-хірурга ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" зі скаргами на болі в правому колінному суглобі.

На підставі скарг та об'єктивного огляду лікарем-хірургом установи були видані довідки про звільнення ОСОБА_3 від фізичного навантаження на термін один місяць (кожна).

Зокрема, довідка від 29 жовтня 2019 року №1079 діагноз: застаріле ушкодження меніска правого колінного суглобу, та від 28 грудня 2018 року № 19 діагноз: переартрит правого колінного суглобу.

Факти прийому лікарем ОСОБА_3 у відповідні дати та із зазначених питань, а також видача вказаних довідок зафіксовано (зареєстровано) у відповідних журналах лікарні. Оригінали довідок були видані позивачу на руки.

Таким чином, після огляду ВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" 27 червня 2018 року пройшло ще чотири місяці і ОСОБА_3 знов звернувся зі скаргами і отримав, на підставі обстеження, довідку про звільнення від фізичного навантаження. Отже, виконувати свої функціональні обов'язки на посаді старшого оперативного уповноваженого він не міг, оскільки потребував продовження лікування. Зазначені обставини спростовують доводи ОСОБА_3

Судова колегія також, розглянула та надала належну оцінку висновку експерта №94-К (а.с. 131-135) (дата початку 14 листопада 2018 року, дата закінчення 11 грудня 2018 року) Миколаївського ОБСМЕ МОР, наданого до матеріалів апеляційної скарги, однак питання придатності до служби в Національній поліції та служби на посаді, є виключною компетенцією МВЛК ДУ "ТМО МВС України по Миколаївській області" та ГУ НП в Миколаївській області.

Згідно вимог ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п. 29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст. 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Зважаючи на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат (ст. 139 КАС України).

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук'янчук О.В. Ступакова І.Г.