Справа № 806/1650/18
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Житомир справа № 806/1650/18

категорія 2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання розглянути клопотання та передати в оренду земельну ділянку,

встановив:

27 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не розгляду клопотання його клопотання від 02 березня 2018 року;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02 березня 2018 року та передати в оренду земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 23,9135 га, для сінокосіння терміном на 49 років, на території Брусилівського району Житомирської області.

В обґрунтування позову зазначає, що з повідомлень Брусилівської районної державної адміністрації та Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області йому стало відомо, що земельна ділянка площею 23,9135 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області в оренді не перебуває. У зв'язку з цим, 02 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання йому в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 23,9135 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. В клопотанні позивач повідомив, що проект землеустрою на вказану земельну ділянку знаходиться у Відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, тобто в структурному підрозділі відповідача. Разом з тим, станом на 26 березня 2018 року вказане клопотання Головним управління Держгеокадастру у Житомирській області не розглянуто. Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

16 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання від представника відповідача, в якому останній зазначив, що у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 806/1639/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання розглянути клопотання та передати в оренду земельну ділянку, яка є предметом спору по справі № 806/1650/18, а тому представник відповідача позивача просив зупинити провадження у справі № 806/1650/18 за позовом ОСОБА_1 до вирішення по суті справи № 806/1639/18 за позовом ОСОБА_2.

У зв'язку з надходження вищезазначеного клопотання та для з'ясування факту, чи дійсно предметом розгляду у адміністративних справах № 806/1639/18 та № 806/1650/18 є одна і та ж земельна ділянка, судом було винесено ухвалу від 02.05.2018 про призначення адміністративної справи № 806/1650/18 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 17 травня 2018 року о 10:00.

17 травня 2018 року ОСОБА_1 до відділу документального забезпечення суду було подано заяву зміну позовних вимог, в якому позивач зазначив, що ним був отриманий лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.02.2018 №Г-1617/0-1750/0/22-18, яким його було повідомлено про відмову в задоволенні клопотанням про надання в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 23,9135 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. В якості підстави для відмови в листі вказано, що вказаний в клопотанні проект землеустрою у Відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області не перебуває. З огляду на зазначене, позивач просить змінити розмір позовних вимог у справі та зазначив, що у даній справі він просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо не передачі земельної ділянки в оренду за його клопотанням від 02 березня 2018 року;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 02 березня 2018 року та передати в оренду земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 площею 23,9135 га, для сінокосіння терміном на 49 років, на території Брусилівського району Житомирської області;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на його користь 2978,40 грн. судових витрат;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області подати до суду звіт про виконання рішення суду в частині передачі земельної ділянки в оренду в двотижневий термін після набрання законної сили рішенням суду.

Дослідивши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження визначені статтями 262, 263 КАС України.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п'ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі ( ч. 2 ст. 262 КАС України )

Суд відмічає, що ухвалою від 30.03.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, а ухвалою від 02.05.2018 адміністративну справу № 806/1650/18 було призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 17 травня 2018 року, а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті було розпочато 17 травня 2018 року.

Разом з тим встановлено, що заява про зміну позовних вимог надійшла до суду 17.05.2018, тобто вже після розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що заяву про зміну розміру позовних вимог було подано позивачем до суду з порушенням строків, визначених статтями 47, 262 КАС України, суд приходить до висновку, що підстави для прийняття заяви про зміну позовних вимог до розгляду - відсутні.

Крім того, 17 травня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставності. Зазначає, що вказане клопотання позивача розглянуто. Позивачу відмовлено в передачі вказаної земельної ділянки в оренду, про що його письмово було повідомлено листом від 30.03.2018 №Г-1617/0-1750/0/22-18. Відмова обґрунтована тим, що проект землеустрою на вказану земельну ділянку у відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відсутній, а кадастровий номер спірної земельної ділянки був присвоєний у зв'язку із інвентаризацією земельних ділянок. З огляду на зазначене відповідач вказує, що при розгляді клопотання ОСОБА_1 діяв відповідно до чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (а.с. 33-38).

В судовому засіданні, що відбулося 17 травня 2018 року було оголошено перерву до 22 травня 2018 року.

В судове засідання позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи, не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв. В свою чергу, від відповідача 22 травня 2018 року надійшла заява, в якій зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не заперечує щодо розгляду справи в письмовому провадженні.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 22 травня 2018 року провадження в адміністративній справі №806/1650/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання розглянути клопотання та передати в оренду земельну ділянку було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 806/1639/18.

В подальшому, судом було встановлено, що за результатами розгляду адміністративної справи №806/1639/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання бездіяльність протиправною, зобов'язання розглянути клопотання від 01 березня 2018 року та передати в оренду земельну ділянку НОМЕР_1 площею 123,9135 га Житомирським окружним адміністративним судом було прийнято рішення від 24.05.2018, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено. Зазначене рішення суду від 24.05.2018 у справі № 806/1639/18 набрало законної сили 26 червня 2018 року.

Оскільки обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі №806/1650/18 усунені, судом було прийнято ухвалу від 22 лютого 2018 року про поновлення провадження у справі №806/1650/18.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням про надання йому в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку площею 23,9135 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області. В клопотанні позивач повідомив, що проект землеустрою на вказану земельну ділянку знаходиться у Відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (а.с.8).

Клопотання ОСОБА_1 було зареєстровано в Головному управління Держгеокадастру в Житомирській області 02 березня 2018 року за № 1617/0/21-18, що підтверджується відміткою на клопотанні.

Позивач у позовній заяві вказує, що його клопотання не розглянуто, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, чим порушені його права. Тому звернувся до суду та просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання та передати земельну ділянку в оренду.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку надання земельних ділянок державної або комунальної власності в користування, в тому числі на умовах оренди, громадянам регулюються правовими нормами Земельного кодексу України, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами частин другої та третьої статті 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

В розумінні вимог ст. 93 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано статтями 123 та 124 Земельного кодексу України.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України).

Приписами частини шостої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (частина десята статті 123 Земельного кодексу України).

Згідно ст.1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Статтею 25 Закону України "Про землеустрій" визначено види документації із землеустрою та їх склад встановлюються виключно цим Законом. Документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

До видів документації із землеустрою, окрім іншого відносяться:

г) проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

к) технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

В розумінні вимог ст. 26 цього ж Закону органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі є самостійними замовниками відповідної документації із землеустрою.

Із зазначений норм вбачається, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Позивача в позовній заяві та у поданому до відповідача клопотанні зазначає, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 23,9135 га за кадастровим номером НОМЕР_1 в оренду знаходиться у Відділі у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем в обґрунтування своїх доводів не надано жодних доказів розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки в оренду та подачі його до Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Суд відмічає, що надані позивачем інформаційна довідка із Державного реєстру речових прав від 23.02.2018 (а.с.9), лист Брусилівської районної державної адміністрації від 19.12.2017 (а.с.10) та лист Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області підтверджують лише те, що спірна земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_1 не була передана в оренду. Зазначені інформаційна довідка та листи не містять даних про розробку проекту землеустрою щодо передачі вказаної земельної ділянки в оренду позивачу.

Судом під час розгляду справи досліджено лист Відділу у Брусилівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 №12/309-18-0.22 з якого вбачається, що проекти землеустрою за клопотаннями позивача, в тому числі на спірну земельну ділянку, до відділу не подавалися (а.с.41).

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву, що встановлення спірній земельній ділянці кадастрового номера зумовлено виключно проведеною інвентаризацією земельних ділянок.

Таким чином, відсутність проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 в оренду ОСОБА_1 виключає можливість прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області рішення про таку передачу в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Щодо твердження позивача, що його клопотання відповідачем не розглянуто, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з клопотанням від 26.02.2018, в якому просив надати в оренду терміном на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 23,9135 га.

За наслідками розгляду зазначеного клопотання, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 30.03.2018 № Г-1617/0-1750/0/22-18 повідомило ОСОБА_1, що відповідно до листа відділу у Брусилівському районі Головного управлінні Держгеокадастру у Житомирській області від 26.03.2018 №12/309-18-0.22 вказаний у клопотанні проект землеустрою у відділі Брусилівському районі Головного управлінні Держеокадастру у Житомирській області не перебуває, а тому у задоволенні клопотання йому відмовлено (а.с.39-40).

Отже, за результатами розгляду клопотання позивача, відповідачем надано відповідь зазначеним листом, тому доводи позивача стосовно бездіяльності Головного управління Держгеокадастру, що полягає у не розгляді його клопотання є спростованими та безпідставними.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому на підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на вимогах чинного земельного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255, 257, 258, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул.Довженка, 45, м. Житомир, 10002, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання розглянути клопотання та передати в оренду земельну ділянку - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович