Справа № 520/1390/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

"06" травня 2019 р. Справа № 520/1390/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська область, м. Ізюм, площа Центральна, 1) про визнання неправомірною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець, ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області № ОМС-ХК2776/1201/НД/АВ/ТД-ФС від 25.01.2019 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 року відкрито провадження по даній справі.

Через канцелярію суду 06.05.2019 року після відкриття провадження від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про накладення штрафу від 25.01.2019 року № ОМС-ХК2776/1201/НД/АВ/ТД-ФС до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 520/1390/19.

Згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на зазначене суд вважає за можливе у порядку ч. 9 ст. 205 КАС України та ч.4 статті 229 КАС України розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Вирішуючи подану заяву, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст.ст.150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов'язковості судових рішень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВАСУ № 2 від 06.03.2008 року застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

З наведеного суд приходить до висновку, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Позивач обґрунтовує зазначене клопотання тим, що невжиття заходів по забезпеченню позову може призвести до негативних наслідків, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови, вважаючи її об'єктивно незаконною та протиправною, сплачувати штраф, визначений у такій постанові, позивач в добровільному порядку не збирається. 24.04.2019 року було відкрито виконавче провадження № 58990477 в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм ГТУЮ у Харківській області по стягнення з позивача на користь держави штрафу у сумі 111690,00 грн., на підставі оскаржуваної постанови № ОМС-ХК2776/1201/НД/АВ/ТД-ФС від 25.01.2019 року. З огляду на зазначене, позивачем вказано, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваної постанови та нездійснення зупинення стягнення призведе до стягнення з позивача суми оскаржуваного штрафу, що може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду, що свідчить про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення даного позову.

Суд зазначає, що забезпечення позову в даному випадку шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області про накладення штрафу від 25.01.2019 року № ОМС-ХК2776/1201/НД/АВ/ТД-ФС, фактично за своїм змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, а застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суд виходить за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 150 КАС України, що є неприпустимим.

Розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов'язаності заходів до забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що в задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви слід відмовити, оскільки воно необґрунтоване, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та можливість істотного ускладнення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Таким чином, заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст.150, 154, 248, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський окружний адміністративний суд , -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області (64309, Харківська область, м. Ізюм, площа Центральна, 1) про визнання неправомірною та скасування постанови - відмовити.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст ухвали виготовлено 06 травня 2019 року.

Суддя Супрун Ю.О.