Справа № 480/3969/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Опімах Л.М.

17 квітня 2019 р.Справа № 480/3969/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калитки О. М. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» про визнання відмови незаконною, зобовязання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

24.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати незаконними дії відповідача виконавчого комітету Сумської міської ради (подалі виконком Сумської міськради) про відмову в знятті з реєстрації ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 та зобовязати відповідача виконати дії про зняття з реєстрації відповідно до довіреності.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що його донька ОСОБА_2 є громадянкою США. Донька хотіла знятися з реєстрації, щоб не створювати перешкод в користуванні спільною власністю (квартирою № 29 будинку № 2 по вулиці Шишкарівській в м. Суми) та бути зареєстрованою за місцем свого проживання в США.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1, у відзиві на адміністративний позов третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору, зазначає про недійсність паспорту ОСОБА_2, оскільки в цей документ всупереч положенням п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-Х11, не вклеєна нова фотокартка при досягненні 45-річного віку. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважаються недійсними.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивовано тим, що паспорт громадянки України ОСОБА_2 не відповідає приписам ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (подалі Закон № 1382-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), та п. 8 Положення про паспорт громадянина України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Позивач зазначає, що його донька виїхала до США, де зареєструвала шлюб, і на законних підставах набула громадянство США. Паспорт громадянина України після набуття ОСОБА_2 громадянства іншої держави повинні були вилучити і він втратив чинність з моменту отримання донькою громадянства США. З цих підстав він є недійсним, а не з підстав вказаних відповідачем відсутня світлина по досягнення 45-річного віку.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надійшов, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Аргументи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, аналогічні доводам, викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 06.09.2012 року 5203-VI «Про адміністративні послуги»: адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб'єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов'язків такої особи відповідно до закону; суб'єкт звернення - фізична особа, юридична особа, яка звертається за отриманням адміністративних послуг; суб'єктом надання адміністративної послуги є орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Примірним Положенням про центр надання адміністративних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2013 року № 118, установлено, що Центр надання адміністративних послуг (далі - Центр) утворюється з метою забезпечення надання адміністративних послуг при: Київській та Севастопольській міських держадміністраціях; райдержадміністраціях; районних у мм. Києві та Севастополі держадміністраціях; виконавчому органі міської ради міста обласного, республіканського Автономної Республіки Крим значення. Також центри можуть утворюватися при виконавчому органі міської міста районного значення, селищної, сільської ради у разі прийняття відповідною радою такого рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207 затверджені Правила реєстрації місця проживання та Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання установлено, що відомості про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Відомості про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України:

у вигляді книжечки (зразка 1993 року) - шляхом проставлення в ньому штампа реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 1 або штампа зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 2;

у формі картки (зразка 2015 року) - шляхом внесення інформації до безконтактного електронного носія, який імплантовано у такий паспорт, у разі наявності робочих станцій та підключення органу реєстрації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр). У разі не підключення органу реєстрації до Реєстру особі видається довідка про реєстрацію або зняття з реєстрації місця проживання, а внесення інформації до безконтактного електронного носія здійснюється територіальним підрозділом ДМС на підставі такої довідки.

За приписами п. 11 означеного Порядку орган реєстрації відмовляє в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала необхідних документів або інформації;

у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;

звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації / знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, використовуючи повноваження, що надані йому ОСОБА_2 згідно із довіреністю від 19.07.2018 року, 17.10.2018 року звернувся до виконкому Сумської міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання громадянки України ОСОБА_2, у звязку з вибуттям останньої за адресою: м. Суми, провулок Герцена, буд. 14 (а.с. 11). При цьому, ОСОБА_1 був наданий документ, до якого вносяться відомості про зняття реєстрації місця проживання особи, - паспорт на імя ОСОБА_2, серії МА № 900295, виданий Зарічним РВ СМУ УМВСУ в Сумській області (а.с. 11).

У якості підстав відмови у знятті громадянки України ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання відповідач визначив недійсність паспорту, оскільки змінна інформація в паспорті не відповідає п. 8 Положення про паспорт громадянина України (відсутнє фото при досягненні особою 45-тірічного віку).

Як в адміністративному позові, так і в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 зазначає, що його донька ОСОБА_2 є громадянкою іншої держави, на підтвердження чого надає фотокопію паспорту громадянина США на імя ОСОБА_2 (а.с. 13).

Пунктом 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII, визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 21 цього Положення паспорт особи, яка припинила громадянство України відповідно до статті 19 Закону України «Про громадянство України, підлягає поверненню до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.

Статтею 17 Закону України від 18.01.2001 року № 2235-III «Про громадянство України» визначено, що громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Підстави для втрати громадянства України регламентовано ст. 19 Закону N 2235-III, зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої якої підставою для втрати громадянства України є добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття.

Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто.

Пунктом 108 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» установлено, що паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі, зокрема, припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України.

З урахуванням встановлених обставин справи, колегія судів дійшла висновку, що рішення відповідача від 17.10.2018 року про відмову у знятті з реєстрації місця проживання його доньки, яке фактично оскаржується позивачем ОСОБА_1, не відповідає принципу обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України), оскільки у цьому рішенні відсутнє обґрунтування висновку про недійсність паспорту саме громадянки України ОСОБА_2 з підстав не вклеювання до її паспорта нової фотокартки при досягненні 45-річного віку.

При цьому колегія суддів зауважує, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі, реєстрації фізичних осіб.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду про необґрунтованість вимог ОСОБА_1, скасовує судове рішення та, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України, приймає нове, яким частково задовольняє вимог позивача шляхом скасування рішення Центру надання адміністративних послуг від 17.10.2018 року про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та зобовязання виконавчого комітету Сумської міської ради повторно розглянути заяву позивача від 17.10.2018 року.

Колегія суддів зазначає, що результати розгляду звернення позивача від 17.10.2018 року з урахуванням зазначеного в постанові вище, дадуть позивачу можливість визначитися з правовим напрямком вирішення питання щодо зняття доньки ОСОБА_2 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобовязання відповідача виконати дії про зняття ОСОБА_2 з реєстрації.

Оскільки означені обставини залишені судом першої інстанції поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1, скасовує судове рішення та приймає нове про часткове задоволення вимог позивача.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2018 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог ОСОБА_1.

Скасувати рішення Центру надання адміністративних послуг від 17 жовтня 2018 року про відмову у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2.

Зобовязати виконавчий комітет Сумської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 жовтня 2018 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовити.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_4
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_5 ОСОБА_6
Постанова у повному обсязі складена і підписана 26 квітня 2019 року.