Справа № 1140/2663/18
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
23 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 1140/2663/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року (головуючий суддя: Черниш О.А) по адміністративній справі № 1140/2663/18, розглянутій у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, 3 осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому Кіровоградської області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 01.10.2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача Міністерства оборони України (далі МО України), 3 осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому Кіровоградської області, в якому просить визнати протиправними дії МО України, скасувати п.30 Протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №73 від 13.07.2018 року щодо відмови йому в призначенні одноразової грошової допомоги;

зобов`язати МО України призначити, нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу в розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, у зв`язку із встановленням 14.02.1992 року інвалідності II групи, внаслідок поранення, травми, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії;

надіслати відповідне рішення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, виходячи з відсутності протиправності дій МО України та правомірності прийнятого комісією відповідача з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум рішення, викладеного в п. 30 протоколу №73 від 13.07.2018 року, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин, виплата одноразової грошової допомоги внаслідок поранення, травми, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, здійснюється за законодавством, чинним на момент встановлення інвалідності. Правові норми, які б регулювали дані правовідносини на час встановлення позивачу інвалідності 14.02.1992 року відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом надана невірна оцінка встановленим обставинам справи та помилково застосовано норми права, що регулюють спірні відносини.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.11.2018 року відповідає в повній мірі, а вимоги апеляційної скарги є не обґрунтованими з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в період з 18.04.1986 року по 11.11.1987 року проходив строкову військову службу в Радянській Армії, зокрема приймав учать у бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан, під час яких 30.06.1987 року отримав міно - взривну травму, вогнепальний відрив лівої стопи, в зв`язку з чим була проведена її ампутація (а.с.14,20).

За даними виписки з акту МСЕК до довідки Серії ВТЕ - 23 №083858, починаючи з 14.02.1992 року ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності, у зв`язку із пораненням (контузією) і захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, яка 05.02.1993 року позивачу підтверджена та встановлена довічно (довідка МСЕК Серії Е №076155) (а.с.21,22).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.05.2018 року по справі №П/811/2476/17, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 3.05.2018 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправними дії Кропивницького міського військового комісаріату (далі Кропивницький МВК) щодо відмови в направленні до МО України заяви та необхідного пакету документів для розгляду питання про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, встановлених законом як інваліду ІІ групи, у зв`язку з настанням інвалідності внаслідок поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії; зобов`язано Кропивницький МВК подати до МО України документи ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28.05.2008 року для розгляду питання про призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги (а.с.27, 28).

На виконання вказаного рішення Кропивницьким МВК через Кіровоградський ОВК документи позивача направлено до Департаменту фінансів МО України. (а.с.48, 49).

Пунктом 30 протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №73 від 13.07.2018 року, позивачу відмовлено у призначенні, нарахуванні та виплаті на його користь вищезазначеної одноразової грошової допомоги, оскільки на час встановлення йому інвалідності в 1992 та 1993 роках не існувало правової норми, яка передбачала її виплату (а.с. 24,53).

Не погодившись з даними обставинами, позивач звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі Закон № 2232-ХІІ).

Статтею 41 даного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 року (далі Закон № 2011-XII).

Підпунктом 4 ч.2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2, ч.6,8,9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується МО України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, п.6,12 якого визначає аналогічні приписи, визначені пп. 4 ч.2 ст. 16, п. «б» ч. 1 ст. 16-2, ч.6 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ.

Крім того п. 3,13 Порядку визначено, що у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року визначено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Аналіз зазначених норм свідчить, що право на отримання одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності та, відповідно, визначається положенням законодавства, яке було чинним саме на той момент.

Стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої згідно із Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фон Мальтцан та інші проти Німеччини» визначив, що ефективне здійснення особою свого права власності підлягає правовому захисту, однак вимога повинна мати обґрунтовану законну підставу якою, зокрема є чинна норма закону.

Аналогічні висновки висловлені також Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постанові від 09.11.2018 року по справі №759/5707/16-а (К/9901/18171/18), від 07.02.2019 року по справі №127/12061/17 (№К/9901/30221/18), від 10.04.2019 року по справі №331/697/17(2а/331/56/2017) (К/9901/1509/17).

Із матеріалів справи вбачається,, що другу групу інвалідності позивачу встановлено 14.02.1992 року, довічно 05.02.1993 року, однак ст. 41 Закону № 2232-ХІІ та ст. 16 Закону № 2011-XII, а також інші норми зазначених Законів в редакції, що діяли у відповідний час, порядок, умови та розмір виплати вищезазначеної одноразової грошової допомоги не встановлювали.

В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та правомірності дій МО України щодо відмови у виплаті позивачу зазначеної одноразової допомоги, викладеної в п.30 Протоколу засідання комісії відповідача з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №73 від 13.07.2018 року.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в достатньому обсязі з`ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року по адміністративній справі № 1140/2663/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 квітня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 24 квітня 2019 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай