Справа № 0240/3196/18-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

26 квітня 2019 р. Справа № 0240/3196/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини Бондівни,

представника заявника: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Заява обґрунтована тим, що 05 березня 2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 про визнання протиправними пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Разом з тим зазначає, що з 01 січня 2008 року пенсію йому було призначено довічно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з надбавками та надбавкою за виконання особливо важких завдань в розмірі 50% грошового забезпечення, яка виплачувалася у зазначеному розмірі до 01 січня 2018 року.

Однак, при перерахунку пенсії йому було знято всі надбавки, які були призначені довічно на підставі вищевказаних положень (змін, додатку). Вважаючи, що визнання пунктів 1, 2 Постанови №103 незаконними є підставою для перегляду рішення від 22 жовтня 2018 року у справі №0240/3196/18-а за нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року прийнято заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

25 квітня 2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшло пояснення на заяву ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до якого вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі з підстав у ній викладених.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і залишити судове рішення в силі.

Визначаючись щодо заяви позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд виходить з наступного.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у справі №0240/3196/18-а за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року - без змін.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

У свою чергу, згідно з частиною 3 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Водночас не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Заявник ОСОБА_3 підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року у даній справі вважає рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2018 року у справі №826/3858/18 про визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 Постанови №103, на підставі яких позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2018 року.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; зобов'язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правого акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт.

Відповідно частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, втратили чинність з 05 березня 2019 року.

На момент виникнення спірних правовідносин між сторонами справи щодо перерахунку пенсії, положення пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій №45 були чинними, а тому відсутні підстави для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Отже істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі ні особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, ні адміністративному суду.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 у даному випадку не є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Таким чином, дослідивши матеріали адміністративної справи та заяви, суд доходить висновку про те, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами, що не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, а тому заявлені вимоги в заяві є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 205, 229, 248, 256, 295, 361, 368, 369 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали сторони можуть отримати: 26.04.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна