Справа № 540/608/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/608/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку і виплати позивачу пенсії в розмірі 70% суми грошового забезпечення, вказаного в довідці УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 90% суми грошового забезпечення, вказаного в довідці УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5, починаючи з 01.01.2016 року.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у десятиденний строк з дати набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою від 29.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером МВС, який з січня 2016 року набув право на перерахунок раніше призначеної пенсії у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення поліцейських. На підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року відповідач перерахував пенсії відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01.01.2016 року згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5. Проте, пенсійний орган при здійсненні перерахунку та виплати пощивачу пенсії порушив вимоги чинного законодавства, оскільки розрахував пенсію з розміру 70% суми грошового забезпечення, замість 90% , на які позивач мав право з моменту виходу на пенсію. На запит представника позивача пенсійний орган надіслав лист від 11.03.2019 року № 3373/03-18, яким повідомив про те, що пенсія обраховується відповідно до норм Закону, які діють на дату, з якої переглядається їх розмір, а тому позивач відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримує пенсію в розмірі 70 відсотків від суми грошового забезпечення. Не погоджуючись з вказаною позицією пенсійного органу позивач звернувся до суду, зазначивши наступне.

Зважаючи на внесення змін у ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та до постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських" у військових пенсіонерів виникло право на перерахунок пенсії, у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Так, ліквідаційною комісією УМВС в Херсонській області на ім'я позивача виготовлена довідка від 24.03.2018 року № 19/2784 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року, що враховується для перерахунку пенсій. Як зазначає позивач, спірні правовідносини пов'язані з перерахунком пенсії. Крім того, порядок перерахунку пенсії регулюється ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які не містять положення про те, що розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону, що діють на дату, з якої переглядається її розмір, а тому в даній частині дії відповідача є необґрунтованими та такими, що суперечать нормам чинного законодавства. На думку позивача, ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області протиправно здійснило перерахунок та виплату пенсії в розмірі 70 % нового грошового забезпечення, прирівняного до грошового забезпечення, чим порушило права позивача на отримання пенсії з 90 % грошового забезпечення. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

10.04.2019 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з вимогами позивача, з огляду на наступне. Позивач перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" встановлений порядок та механізм масового перерахунку пенсій відповідної категорії осіб.

Зокрема, колишнім працівників міліції перерахунок здійснюється із врахуванням грошового забезпечення поліцейського за січень 2016 року, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988, при цьому розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачено за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5, відповідно до рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі № 821/295/18. Отже, оскільки розмір пенсії визначається законом, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсій за вислугою років не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення, а не 90 %, як того вимагає позивач. Враховуючи наведене, відсутні законні підстави для перерахунку пенсії позивача. Просить повністю відмовити в задоволенні позову.

Пунктом 2 частинами 1 статті 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області й отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

У 2006 році ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугою років, а саме: 36 років 07 місяців 10 днів, що підтверджується матеріалами пенсійної справи.

Згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 03.05.2017 року № 518/19/01-2017, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2015 року № 988, наказу МВС від 06.04.2016 року № 260, розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2016 року, за посадою перший заступник начальника УМВС - начальник кримінальної міліції УМВС/перший заступник начальника Головного управління, становить 11685,00 грн. (посадовий оклад - 4900,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - полковник міліції - 2400,00 грн., надбавка за стаж служби - 3650,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 735,00 грн.).

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі № 821/295/18 задоволені в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Херсонській області. Визнано протиправною бездіяльність ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року " Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Зобов'язано ГУ Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з 01.01.2016 року згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5. Рішення набрало законної сили.

Згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 24.03.2018 року № 19/2784, відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103, від 15.11.2015 року № 988, розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2016 року, за прирівняною посадою поліцейського - перший заступник начальника Головного управління до посади на день звільнення зі служби - перший заступник начальника УМВС - начальник кримінальної міліції УМВС, становить 11685,00 грн. (посадовий оклад - 4900,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - полковник міліції - 2400,00 грн., надбавка за стаж служби - 3650,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 735,00 грн.).

Згідно з довідкою про перерахунок пенсії, пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01.05.2016 року у розмірі 90 % грошового забезпечення у сумі 8306,96 грн. Підстава для перерахунку - Закон України "Про Державний Бюджет на 2016 рік".

Суд зазначає, що матеріали справи містять аналогічні довідки про перерахунок пенсії із розміру 90 % грошового забезпечення станом на: 01.03.2010 року, 01.01.2011 року, 01.07.2012 року, 01.10.2012 року.

Натомість, відповідно до довідки про перерахунок пенсії позивача від 09.07.2018 року, пенсія ОСОБА_1 перерахована з 01.01.2016 року у розмірі 70 % грошового забезпечення у сумі 11685,00 грн. (посадовий оклад - 4900,00 грн., оклад за військовим званням - 2400,00 грн., процентна надбавка за вислугу років (50%) - 3650,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 735,00 грн.).

Не погоджуючись із перерахунком та виплатою пенсіЇ, виходячи із 70 % розміру грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із п. "б" ст.1-2 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у ст. 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262-ХІІ).

Пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше.

Згідно із п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку від 23.03.2007 року № 8183 вислуги років на пенсію працівника органів внутрішніх справ слідує, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в запас у званні "полковник міліції" з вислугою у календарному обчисленні 28 років 05 місяць 19 днів., у пільговому обрахунку - 08 років 01 місяць 21 день, загальна вислуга років для призначення пенсії - 36 років 07 місяців 10 днів.

Таким чином, позивачу за кожний рік вислуги понад 20 років призначено 3 відсотки відповідних сум грошового забезпечення, відтак позивачу призначена пенсія за вислугу років з 2006 року у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та п. 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 року № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.05.2014 року до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70", відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, суд вважає, що зміна розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення, що відбулася відповідно до положень ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ після призначення пенсії позивачу, не може бути підставою для зменшення розміру вже призначеної пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку.

Внесені Законами № 3668-VІ та № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 % та 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при первинному призначенні пенсій. Тому відповідач при перерахунку пенсії позивача повинен був застосувати норми ч. 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ в редакції, що діяла на час призначення пенсії, якою максимальний розмір грошового забезпечення для призначення пенсії встановлювався не більше 90 % від розміру грошового забезпечення.

Зважаючи на те, що позивач набув право на пенсію у розмірі 90 % грошового забезпечення ще у 2006 року, то відповідно до статей 22, 58 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає протиправними дії відповідача щодо перерахунку і виплати позивачу пенсії в розмірі 70 % суми грошового забезпечення, зазначеного у довідках від 19.10.2017 року № 19/Г-5, від 03.05.2017 року № 518/19/01-2017, від 24.03.2018 року № 19/2784.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 року у постановах у справі №686/12623/17 та від 03.04.2018 року у справі № 175/1665/17.

Під час розгляду справи суд також враховує, що Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 року № 8-рп/99, від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 та від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 сформовано правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. У рішенні від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 наведено тлумачення поняття "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в частині третьої статті 22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Одним із основних аспектів відповідальності держави перед людиною є забезпечення чіткого виконання законів, прийнятих її законодавчими органами.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) із розміру 70 % суми грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) пенсії з розрахунку 90 % грошового забезпечення, вказаного в довідках УМВС України в Херсонській області від 19.10.2017 року № 19/Г-5 та від 24.03.2018 року № 19/2784, починаючи з 01.01.2016 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили надати суду звіт про його виконання.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 112010200