Справа № 580/1375/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 квітня 2019 року справа № 580/1375/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ТОВ «ТЕХНОБУД ІНВЕСТ» до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов’язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

19.04.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ТОВ «ТЕХНОБУД ІНВЕСТ» (49094, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд.147; ) (далі – позивач) до Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаської області (18000, м. Черкаси, пр-т Хіміків, буд.50; ) про: визнання протиправною та скасування постанови від 24.04.2018 у виконавчому провадженні №51400481 про зупинення вчинення виконавчих дій та зобов’язання відповідача здійснити усі передбачені законом заходи з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1191/15.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, встановлено непідвідомчість заявленого спору адміністративному суду з огляду на таке.

Згідно з п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За вимогами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, їхньою посадовою або службовою особою, у т.ч. органу виконавчої служби, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований ст.74 Закону України від 02.06.2016№1404-VIII “Про виконавче провадження” (далі – Закон №1404-VIII). Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених положень Закону 1404-VIII свідчить, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення виключно до суду, який видав виконавчий документ. Тобто критеріями розмежування юрисдикції згідно з цим законом є суд, що видав виконавчий документ.

Згідно з обґрунтуваннями позовних вимог та змістом спірного рішення про зупинення вчинення виконавчих дій воно прийняте в межах виконавчого провадження №41500481, відкритого на підставі наказу Господарського суду Черкаської області від 29.09.2015 №925/1191/15 про стягнення з ВАТ «Первомайський кар’єр «Граніт» на користь позивача боргу в сумі 171728,66 грн.

У спірному рішенні вказано про його прийняття на підставі п.4 ч.1 ст.34 Закону 1404-VIII. Вказаною нормою закону визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Отже, для оцінки його правомірності суд має з’ясувати обставини і факти порушення справи про банкрутство, у т.ч. мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Для вирішення спору адміністративний суд, дотримуючись принципу офіційного з’ясування всіх обставин справи, мав би оцінювати стан виконання рішення господарського суду. Обсяг досліджуваних обставин і фактів свідчить, що вони входять у поняття здійснення судового контролю. З огляду на це заявлені спірні відносини стосуються сфери контролю за виконанням рішення господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст.339 та ч.1 ст.340 Розділу VI “Судовий контроль за виконанням судових рішень” Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991 №798-ХІІ (далі – ГПК України) у редакції на час звернення з позовом сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Оскільки позивач у цій справі є стягувачем у виконавчому провадженні з приводу виконання вказаного вище судового рішення, а спірна постанова про зупинення вчинення виконавчих дій прийнята у зв’язку з порушенням стосовно боржника справи про банкрутство, заявлений у цій справі спір не підвідомчий адміністративному суду.

Додану до матеріалів позову копію ухвали Господарського суду Черкаської області від 27.03.2019 щодо закриття провадження у справі про скасування спірної у цій справі постанови з огляду на наявність зведеного виконавчого провадження суд не врахував, оскільки спірне рішення прийняте саме в межах виконавчого провадження №41500481, а не зведеного виконавчого провадження. Подальші дії виконавця після зведення декількох виконавчих проваджень не заявлені предметом спору та не впливають на визначення підсудності спору щодо рішень, які прийняті до часу такого зведення.

В Україні діє принцип незалежності суду. Процесуальні ухвали судів першої інстанції не є обов’язковими для врахування іншими судами. Матеріали позову не містять доказів, що законності вказаної ухвали суду надано правову оцінку судами вищих інстанцій. Водночас вирішення судом спору, що не відноситься до його юрисдикції, є грубим порушенням процесуального закону та самостійною підставою його скасування.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення “встановлений законом” поширюється не лише на правову основу самого існування “суду”, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття “суд, встановлений законом” у частині першій статті 6 Конвенції передбачає “усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)”. З огляду на це не вважається “судом, встановленим законом” орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, заявлений спір має розглядатися Господарським судом Черкаської області відповідно до вимог Розділу VII “Судовий контроль за виконанням судових рішень” ГПК України.

Якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, пунктом 1 ч.1 ст.170 КАС України визначений обов’язок судді відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі. Тому наявні підстави відмовити у відкритті провадження, а на підставі ч.6 ст.170 КАС України роз’яснити позивачу, що спір віднесено до юрисдикції загального місцевого суду за правилами господарського судочинства.

Також відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011 №3676-VI “Про судовий збір” наявні підстави повернути позивачу з Державного бюджету України сплачений судовий збір згідно з квитанцією від 15.04.2019 №128 у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170-171, 287 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ТОВ «ТЕХНОБУД ІНВЕСТ» до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаської області про визнання протиправним та скасування постанови від 24.04.2018 у виконавчому провадженні №51400481 про зупинення вчинення виконавчих дій та зобов’язання здійснити усі передбачені законом заходи з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області №925/1191/15.

2. Повернути ТОВ «ТЕХНОБУД ІНВЕСТ» () з Державного бюджету України сплачений судовий збір згідно з квитанцією від 15.04.2019 №128 у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев’ятсот двадцять одну гривню нуль копійок).

3. Роз’яснити, що спір відноситься до юрисдикції Господарського суду Черкаської області правилами господарського судочинства.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з моменту її складення.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала складена у повному обсязі та підписана 24.04.2019