Справа № 233/247/16-а
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2019 року

Київ

справа №233/247/16-а

адміністративне провадження №К/9901/45745/18, К/9901/45714/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді -доповідача Берназюка Я.О., суддів: Коваленко Н.В., Гриціва М.І., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу № 233/247/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії

за касаційними скаргами Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (у складі судді Малінова О.С.) від 02 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Чебанова О.О., Шишова О.О., Геращенка І.В.) від 14 березня 2017 року

ВСТАНОВИВ :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, в якому, уточнивши вимоги, просив визнати дії відповідачів неправомірними; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії за Списком № 2 наступні періоди: період навчання за фахом «газоелектрозварювальник» у фабрично-заводському училищі Костянтинівського заводу скловиробів, період роботи на посаді слюсаря-ремонтника по капітальному ремонту на Костянтинівському заводі скловиробів після закінчення ФЗУ, службу в армії, на яку його було призвано з посади «газоелектрозварювальник» та на яку він повернувся після демобілізації, а також період роботи на посаді «газоелектрозварювальник» у ПАТ «Костянтинівпромбуд» з 1984 року та зобов'язати відповідачів призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 з вересня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01 січня 2015 року. 27 липня 2015 року та 17 вересня 2015 року він звертався до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі (реорганізоване у Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області) про перехід з пенсії по ІІ групі інвалідності та призначення пенсії за віком на пільгових умовах, де йому повідомили, що питання про призначення пенсії буде вирішуватись Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки ним не надано довідку про стаж роботи газоелектрозварювальником у ВАТ «Костянтинівпромбуд». Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі від 30 листопада 2015 року йому було в задоволенні заяви відмовлено. Вважає вказане рішення незаконним та просить його скасувати оскільки ним була надана трудова книжка на підтвердження пільгового трудового стажу із усіма необхідними записами, тому вимоги Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі щодо надання уточнюючих довідок не ґрунтуються на законі.

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, позов задоволено частково, а саме:

- визнано рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при головному Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області № 30/743 від 20 листопада 2015 року та рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області від 30 листопада 2015 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 13 п. «б» Закону України «Про пенсійне забезпечення» незаконними та скасовано такі;

- зобов'язно Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 липня 2015 року, із урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №2 з 14 липня 1977 року по 03 листопада 1978 року на Костянтинівському заводі скловиробів у ремонтно-монтажному цеху у якості слюсаря-ремонтника з капітального ремонту та в цеху №5 виробництва технічного скла вказаного підприємства у якості газоелектрозварювальника 3 розряду, період проходження строкової військової служби в армії з 15 листопада 1978 року по 04 листопада 1980 року та період роботи з 12 жовтня 1984 року по 28 листопада 2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» на посаді елетрозварювальника ручної зварки;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди виходили з того, що згідно даних трудової книжки, позивач має необхідний стаж роботи у шкідливих умовах праці, який розраховується з фактично відпрацьованого часу в цих умовах, його посада віднесена до Списку № 2. Тому, за наявності записів у трудовій книжці позивача та відсутності підстав ставити їх під сумнів, такі обставини як відсутність первинних документів в архівному відділі Костянтинівської міської ради не можуть обмежувати права і свободи позивача та перешкоджати йому реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, оскільки у сукупності згідно поданих документів пільговий стаж позивача підтверджується.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Костянтинівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулися кожен із касаційною скаргою, в яких просять про скасування постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволення позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 вересня 1975 року по 28 липня 1977 року навчався у школі ФЗУ заводу скловиробів та отримав атестат № 20665 від 28 липня 1977 року за фахом «газоелектрозварювальник 3 розряду». З 14 липня 1977 року по 15 листопада 1977 року позивач працював на Костянтинівському заводі скловиробів у ремонтно-монтажному цеху на посаді слюсаря-ремонтника з капітального ремонту. З цієї посади позивача було переведено у цех № 5 виробництва технічного скла на посаду газоелектрозварювальника 3 розряду. 03 листопада 1978 року позивача було звільнено з цієї посади у зв'язку із призовом до армії у період з 15 листопада 1978 року по 04 листопада 1980 року. Після демобілізації позивач працював з 22 грудня 1980 року по 13 грудня 1983 року на Костянтинівському заводі обважнювачів на будівельній дільниці на посаді газоелектрозварювальника 4 розряду. У період з 12 жовтня 1984 року по 28 листопада 2000 року ОСОБА_1 працював електрозварювальником ручної зварки будівельного управління № 1 тресту «Костянтинівпромбуд», яке 10 лютого 1994 року реорганізоване у Відкрите акціонерне товариство «Костянтинівпромбуд».

17 вересня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням від 30 листопада 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 у зв'язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. До пільгового стажу зараховано лише робота позивача з 22 грудня 1980 року по 13 грудня 1983 року на Костянтинівському заводі обважнювачів у якості газоелектрозварювальника. Не зараховано позивачу період роботи з 12 жовтня 1984 року по 28 листопада 2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» у зв'язку із відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу на пільгових умовах.

При цьому у вказаному рішенні є посилання на Рішення Комісії з питань підтвердження пільгового стажу при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20 листопада 2015 року № 30/743 про незарахування позивачу до пільгового стажу періоду роботи з 12 жовтня 1984 року по 28 листопада 2000 року у ВАТ «Костянтинівпромбуд» у зв'язку із відсутністю первинних документів, які підтверджують роботу на пільгових умовах.

Касаційні скарга Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області обґрунтовані тим, що дані органи діяли правомірно, не порушуючи прав позивача, яким не надано первинних документів (уточнюючих довідок), які підтверджують роботу на пільгових умовах протягом повного робочого дня.

Від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у яких вказується на безпідставність вимог скарги та законність оскаржуваних рішень.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини третьої статті 211 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України (в редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають, а викладені у касаційних скаргах мотиви скаржників є неприйнятні з огляду на наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

Розділом XXXIII "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №2 10, передбачалися професії "газозварювальник", "електрозварювальник".

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII "Загальні професії" передбачені професії "електрозварники" та "газозварники".

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Як встановлено судами та враховано до пільгового стажу позивача спірним рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Костянтинівці та Костянтинівському районі, ОСОБА_1 після проходження військової служби працював з 22 грудня 1980 року по 13 грудня 1983 року на Костянтинівському заводі обважнювачів на будівельній дільниці у якості газоелектрозварювальника 4 розряду.

Судами попередніх інстанцій досліджено та вірно встановлено, що хибними є твердження представників відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до пільгового стажу позивачу за Списком № 2 періодів роботи з 14 липня 1977 року по 03 листопада 1978 року на Костянтинівському заводі скловиробів, який виробляв тарний посуд - пляшки, у ремонтно-монтажному цеху у якості слюсаря-ремонтника з капітального ремонту та в цеху №5 виробництва технічного скла вказаного підприємства на посаді газоелектрозварювальника 3 розряду, оскільки відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах», робота слюсаря чергового і ремонтного відноситься до Списку № 2 (розділ ХІХ Скляне і порцеляново-фаянсове виробництво п. 9 Виробництво дзеркал, сортової, господарської, медичної, тарної посуди та радіоелектротехнічних виробів).

Крім цього, посада газоелектрозварювальника також відноситься до Списку № 2 згідно вказаної Постанови - Розділ ХХХІІ Загальні професії.

На період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590.

Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв'язку з втратою годувальника їх сім'ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Відтак, вірним є висновок судів першої та апеляційної інстанцій, що період проходження позивачем військової служби у будь-якому випадку повинен бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2, оскільки ця робота як передувала військовій службі, так і слідувала по її закінченню.

Крім того, судами установлено, що трудова книжка ОСОБА_1 містить запис про його роботу у період з 12 жовтня 1984 року по 28 листопада 2000 року на посаді електрозварювальника 5 розряду ручної зварки в Будівельному управлінні №1 Тресту "Костянтинівпромбуд", яке у 1994 році реорганізоване у ВАТ «Костянтинівпромбуд».

Проте, згідно архівної довідки № 35/145 від 28.07.2015 року документи з кадрових питань (особового складу) від ВАТ "Костянтинівпромбуд", яке припинило господарську діяльність за судовим рішенням у 2007 році, на державне зберігання до архіву не надходили.

При цьому, судом першої інстанції була допитана свідок ОСОБА_3, яка пояснила, що працювала у Тресті «Костянтинівпромбуд» (ВАТ «Костянтинівпромбуд») з 20.06.1967 року по 21.05.1993 року електрозварювальником ручної зварки разом із позивачем ОСОБА_1 З червня 2003 року вона отримує у Костянтинівському управління Пенсійного фонду України пенсію на пільгових умовах за Списками № 1 та № 2. При цьому увесь період її роботи у якості електрозварювальника ручної зварки у ВАТ «Костянтинівпромбуд» був зарахований управлінням до пільгового стажу за Списком № 2.

Крім цього, судами підставно взято до уваги, що згідно даних довідки ВАТ «Костянтинівпромбуд», уточнюючої особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пенсії від 08 липня 1998 року, посада електрозварювальника ручної зварки відноситься до Списку № 2 згідно розділу ХХІІІ Загальні професії пункт 23200000, код 19906. Крім того, зазначена довідка містить дані щодо атестації робочих місць за умовами праці, яка відбулася у вересні 1994 року

Отже, не заслуговують на увагу доводи відповідачів щодо неможливості зарахування до пільгового стажу роботи період роботи позивача 12 жовтня 1984 року по 28 листопада 2000 року на посаді електрозварювальника 5 розряду у ВАТ «Костянтинівпромбуд».

Висновки Верховного Суду щодо аналогічних спірних правовідносин з відповідачем у цій справі сформовані, зокрема, у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 та від 20 грудня 2018 року у справі №233/1254/17.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як було встановлено судами, записами у трудовій книжці ОСОБА_1 навчався у школі ФЗУ Заводу скловиробів та 28 липня 1977 року отримав спеціальність «електрогазозварювальник», а працевлаштувався за набутою спеціальністю лише 15 листопада 1977 року, тобто перерва склала більше трьох місяців, що не відповідає вимогам частини 1 статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту».

На підставі вище викладеного та з урахуванням вищезазначених положень чинного законодавства України, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що час навчання позивача в професійно-технічному училищі не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Отже, суди попередніх інстанції дійшли слушного висновку про наявність у позивача стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Доводи касаційних скарг не містять належних та об'єктивно обумовлених міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої та апеляційної інстанцій.

У них також не наведено інших аргументів, які б не були предметом перевірки судів та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги Костянтинівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: М.І. Гриців

Н.В. Коваленко