Справа № 1340/3647/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2310/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській обл. Департаменту патрульної поліції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (суддя суду І інстанції: ОСОБА_4, час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 05 хв. 27.12.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 08.01.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2018р. (згідно поштового штемпеля) позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції /ДПП/ № 871 від 27.06.2018р. про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ ДПП № 643 о/с від 27.06.2018р. про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» у звязку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідно до наказу № 871 від 27.06.2018р.;

поновити позивача на посаді інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції /ПП/ у Львівській обл. ДПП, стягнувши з Управління ПП у Львівській обл. ДПП на користь позивача заробітну плату за весь час вимушеного прогулу;

у разі задоволенні позову рішення суду в частині поновлення позивача на службі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання (Т.1, а.с.4-6).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ ДПП № 871 від 27.06.2018р.; визнано протиправним та скасовано наказ № 643 о/с від 27.06.2018р. в частині звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції по Управлінню ПП у Львівській обл. ДПП відповідно до п.6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»; поновлено ОСОБА_3 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП з 28.06.2018р.; стягнуто з Управління ПП у Львівській обл. ДПП на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу 80477 грн. 23 коп.; в частині виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 12823 грн. 30 коп. та поновлення на посаді рішення суду допущено до негайного виконання; судові витрати зі сторін вирішено не стягувати (Т.2, а.с.54-71).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Управління ПП у Львівській обл. ДПП, який покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.93-103).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що чинним законодавством не передбачено процедури проведення огляду працівника на стан алкогольного спяніння, через що відповідач керувався загальними положення законодавства (ст.ст.40, 46 КЗпП України); при цьому нетверезий стан працівника або наркотичне/токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Факт перебування позивача на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння підтверджується належними та допустимими доказами, а тому порушення процедури під час проведення службового розслідування, навіть якби вони мали місце, не можуть бути єдиною та достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Просить врахувати, що фельдшер ОСОБА_5 не здійснював огляд позивача на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується матеріалами службового розслідування та поясненнями свідків в судовому засіданні. Натомість, медичним працівником здійснювалася загальна діагностика стану здоров'я з метою визначення здатності позивача як водія до безпечного керування транспортним засобом (передрейсовий медичний огляд), під час якої і було помічено у позивача ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя).

В подальшому в присутності фельдшера ОСОБА_5 та заступника командира роти № 3 ОСОБА_6, заступник командира батальйону № 3 ОСОБА_7 за допомогою приладу «Драгер» провів огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння позивача, результат огляду позитивний - 0,41 проміле.

Факт проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння саме командиром батальйону ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також неодноразово зазначалося під час розгляду справи представниками відповідачів.

Матеріалами справи підтверджується скерована позивачу пропозиція пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі; ОСОБА_3 не спростовані його пояснення щодо вживання напередодні дня виходу на службу алкогольних напоїв, а висловлені ним показання в якості свідка свідчать про надуманість доводів позовної заяви.

Водночас, суд першої інстанції з формальних підстав не прийняв до уваги письмові пояснення позивача, які були відібрані старшим інспектором з особливих доручень ОСОБА_8, яка, будучи допитаною в суді як свідок, підтвердила факт відібрання цих пояснень.

Також відповідачами правомірно проведено тестування позивача на стан алкогольного спяніння за допомогою пристрою, який був дозволений до використання МОЗ України та Держспоживстандартом. При цьому мудштуки до алкотестеру не підлягають сертифікації.

Окрім цього, законом не передбачено обовязку здійснення фотофіксації огляду працівника поліції на стан спяніння.

Позивачем ОСОБА_3 скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу (без підпису), в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.118-120).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

22.04.2019р. на адресу апеляційного суду надійшло письмове клопотання позивача про розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів справи (Т.2, а.с.141), яке судом після відповідного обговорення задоволено.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідачів на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, наказом ДПП № 871 від 27.06.2018р. на підставі п.8 ч.1 ст.12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України інспектора взводу № 2 роти № 3 батальному № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, яке виразилося у грубому порушенні Присяги працівника поліції, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 4, 7, 10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч.1 розділу II та ч.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затв. наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016р. (Т.1, а.с.8-9)

Відповідно до наказу ДПП № 643 від 27.06.2018р. по Управлінню ПП у Львівській обл. позивача звільнено на підставі п.6 (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції; станом на день звільнення стаж служби позивача в поліції в календарному обчисленні склав 00 років 08 місяців 18 днів (Т.1, а.с.10).

Прийняттю спірних наказів передувало службове розслідування, призначене та проведене на підставі наказу ДПП № 2563 від 08.06.2018р. (Т.1, а.с.24).

За результатами службового розслідування комісією у складі голови - начальника Управління ПП у Львівській обл. ДПП капітана поліції ОСОБА_9, членів комісії: заступника начальника управління - начальника відділу чергової служби Управління ПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10, старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_8, складено висновок службового розслідування від 23.06.2018р. (Т.1, а.с.28-38).

Проведеним розслідуванням зясовано, що 07.06.2018р. на ім'я начальника Управління ПП у Львівській обл. ДПП капітана поліції ОСОБА_9 за вхідним № 3862/вн/41/12-2018 надійшла доповідна заступника командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про те, що 07.06.2018р. інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 перебував на службі в стані алкогольного сп'яніння. Результат огляду за допомогою приладу «Драгер» - позитивний; 0,41 проміле (Т.1, а.с.39).

Цього ж дня заступником командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7, заступником командира роти № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та лікарем ОСОБА_5 складено ОСОБА_7 про появу на службі в стані алкогольного сп'яніння інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (вхідний № 3863/вн/41/12-2018 від 07.06.2018р.) (Т.1, а.с.41).

Згідно з цим ОСОБА_7 інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 пройшов 07.06.2018р. огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» ARCD - 0479. Результат тестування на вміст алкоголю під час здійснення контрольного видиху повітря був позитивним (0,41 проміле). Звідси, станом на 07 год. 26 хв. вказаного дня, відповідно до тесту № 2413 «Драгер» ARCD - 0479, ОСОБА_3 перебував на службі в стані алкогольного сп'яніння. Водночас, позивачу було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі в супроводі заступника командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7, однак позивач відмовився від проходження такого огляду (Т.1, а.с.41).

Опитаний в ході службового розслідування фельдшер ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» ОСОБА_5 пояснив, що 07.06.2018р. з метою проходження медичного огляду прибув молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 Під час проведення медогляду зазначеного інспектора в такого виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, через що ОСОБА_5 зателефонував заступнику командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та повідомив про вказану обставину. У подальшому в присутності ОСОБА_5 та заступника командира роти № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 за допомогою приладу «Драгер» провів огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3; результат огляду виявився позитивним - 0, 41 проміле. У звязку із підтвердженням факту алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 07.06.2018р. не було допущено до служби (Т.1, а.с.112-113).

Відповідно до запису № 405 від 07.06.2018р., вчиненому в журналі передрейсового медичного огляду водіїв (інв. № 316), молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 проходив медичний огляд, за результатами якого останнього не допущено до служби у зв'язку з перебуванням в стані алкогольного сп'яніння, результат огляду - 0,41 проміле (Т.1, а.с.43-45).

Згідно пояснень заступника командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7, відібраних в ході службового розслідування, 07.06.2018р. після проведення цільового інструктажу особовому складу батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП по заходах безпеки з поводження та застосування зброї та спеціальних засобів, близько 07 год. 20 хв. до нього звернувся лікар ОСОБА_5 та повідомив, що під час проведення огляду в інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. Зважаючи на викладене, ним в присутності лікаря ОСОБА_5 та заступника командира роти № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6, проведено огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду позитивний - 0,41 проміле, про що складено відповідний акт. Про зазначену ситуацію він повідомив старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 (Т.1, а.с.46).

Опитаний в ході службового розслідування заступник командира роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 надав аналогічні вищевказаним пояснення.

Цього ж дня, 07.06.2018р. старшим інспектором з особливих доручень моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. лейтенантом поліції ОСОБА_8 відібрано пояснення в інспектора взводу 1 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, в якому останній зазначив, що 07.06.2018р. прибув в Управління ПП у Львівській обл. для несення служби та згідно графіку мав перебувати в складі екіпажу «ОМЕГА-0405». При цьому, 06.06.2018р. після служби до нього зателефонував друг, що працював в ОСОБА_11 півтори року, та запропонував випити з ним пива. Зустрівшись із зазначеним другом, він випив 2 пива об'ємом 0,7 літра «Bud», після чого близько 00 год 30 хв. пішов додому; прокинувся о 05 год. 30 хв. та пішов на службу (Т.1, а.с.83 і на звороті)

Відповідно до висновку службового розслідування в ході цього опитування старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_8 у молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 виявлено ознаки алкогольного сп'янінні, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; після завершення написання пояснення виявлено, що молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 перебуває в службовому кабінеті № 12 адміністративної будівлі Управління ПП у Львівській обл. з табельною вогнепальною зброєю, а тому в присутності старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8 останній невідкладно здав отриману зброю.

У витребуваних в рамках проведення службового розслідування письмових поясненнях від 19.06.2018р. ОСОБА_3 просив долучити до матеріалів службового розслідування пояснення, написані ним 07.06.2018р., оскільки доповнити нічого не може (Т.1, а.с.117).

Після написання пояснень старшим інспектором з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_8 проведено опитування позивача на знання Закону України «Про Національну поліцію», про що написано відповідний рапорт голові комісії - начальнику Управління ПП у Львівській обл. ДПП капітану поліції ОСОБА_9 (Т.1. а.с.47-48).

Згідно з висновком службового розслідування від 23.06.2018р. на підставі зібраних в його ході матеріалів комісія встановила, що 07.06.2018р. інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_3 допустив грубе порушення службової дисципліни, що виразилось у перебування на службі в стані алкогольного сп'яніння, а також в порушенні присяги працівника поліції, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 4, 7, 10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч.1 розділу II та ч.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затв. наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016р., та дійшла висновку про необхідність звільнення позивача зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку.

Допитані у судовому засіданні 17.10.2018р. заступник командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_7, фельдшер ОСОБА_5, старший інспектор з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 засвідчили, що зранку 07.06.2018р. запримітили у позивача чітко виражені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Позивач, надаючи пояснення в якості свідка, зазначив, що напередодні медогляду проведеного 07.06.2018р., випив дві пляшки безалкогольного пива, а безпосередньо перед оглядом на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» ARCD - 0479 обробив руки антисептиком, оскільки годував службових собак. Вважає, що ці фактори і могли призвести до позитивного результату огляду за допомогою приладу «Драгер» - 0,41 проміле. При цьому покликається на те, що антисептик містить спирт ізопропіловий, а відповідно до п.3.1. наявної в матеріалах справи інструкції з експлуатації газоаналізаторів Drager Alcotest 6820, при використанні алкотестера навколишнє повітря не повинне містити пари алкоголю і розчинників (дезінфікуючих засобів). Його огляд на стан алкогольного сп'яніння відбувався в маленькому кабінеті, де був лише тискомір, жодних інших загальновідомих способів визначення стану алкогольного сп'яніння до нього не застосовувалось. Крім цього, позивач категорично заперечив, що йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі. Ствердив, що його огляд проводився у присутності двох осіб, а не трьох, як про це зазначено в акті; із цим актом його не ознайомлювали.

Звертаючись до суду із розглядуваним позовом, ОСОБА_3 наголошував на тому, що зафіксований алкотестером стан алкогольного спяніння позивача не може бути належним доказом по справі; його огляд проводив не лікар, а фельдшер. Опитування до початку службового розслідування здійснено ОСОБА_8 без жодних правових підстав, такі пояснення повинні були надаватися після протверезіння, натомість такі відібрані у позивача передчасно та з порушенням встановленого порядку. Також повноваження ОСОБА_12 на підписання спірних наказів є необґрунтованими, а тому останні підписані неуповноваженою особою (Т.1, а.с.4-6).

Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність відповідної кваліфікації в особи, яка проводила передрейсовий медичний огляд позивача, тестування позивача на стан алкогольного сп'яніння за допомогою пристрою, який не був дозволений до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом, відсутність сертифікату якості використовуваного мундштука до алкотестера та недотримання процедури встановлення його до алкотестера перед використанням, відсутність належно оснащеного приміщення для проведення цередрейсового медичного огляду кандидатів у водіїв та водіїв транспортних засобів, категоричне заперечення позивача зазначеного в ОСОБА_7 від 07.06.2018р. твердження щодо пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, відібрання у позивача пояснення на момент потенційного перебування його у нетверезому стані, відсутність підпису на бланку пояснень уповноваженої особи, відсутність відеозапису перевірки стану алкогольного сп'яніння позивача, свідчить про неналежне проведення процедури встановлення у позивача стану алкогольного сп'яніння, що в результаті призвело до неправомірного висновку про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та відповідно накладення на останнього дисциплінарного стягнення.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції є суперечливими, а також такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв. Законом України № 3460-IV від 22.02.2006р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із п.9 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» № 901-VIII від 23.12.2015р. до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затв. Законом України № 3460-IV від 22.02.2006р., передбачено, що службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни (ст.2 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання (ст.13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з ст.16 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Наказом МВС України № 230 від 12.03.2013р. затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Пунктом 2.1 цієї Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до п.8.1 вказаної Інструкції підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного (п.8.3 вказаної Інструкції).

Згідно з ч.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затв. наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016р., під час виконання службових обов'язків поліцейському заборонено, зокрема, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов'язків і в невстановленому місці.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Матеріалами проведеного службового розслідування достовірно встановлено і не спростовано під час судового розгляду тої обставини, що інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_3 перебував 07.06.2018р. на службі (з табельною зброєю) в стані алкогольного спяніння.

Зокрема, 07.06.2018р. позивач прибув до службового кабінету № 2 в приміщення Управління ПП у Львівській обл. ДПП для проходження передрейсового медичного огляду з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (підтверджується ОСОБА_7 огляду 07.06.2018, письмовими поясненнями фельдшера ОСОБА_5, ОСОБА_7, та допитаними в ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8С.).

Заступником командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_7 запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з використанням приладу «Драгер», на що позивач погодився.

Результат технічного приладу «Драгер» засвідчив стан алкогольного спяніння позивача (0,41 проміле).

Пояснення фельдшера ОСОБА_5, заступника командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_7, заступника командира роти № 3 батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_6 підтверджують, що позивачу для спростування результатів було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, однак останній відмовився від такого огляду.

Також про таку можливість позивачу було достеменно відомо в силу його професійних обовязків.

По суті скоєного порушення позивач добровільно та власноруч надав письмові пояснення від 07.06.2018р., в яких повідомив про вживання напередодні алкогольних напоїв.

У подальшому 19.06.2018р. позивач надав письмові пояснення, в яких просив долучити попередньо надане ним пояснення від 07.06.2018р., оскільки нічого більше добавити не може.

Розглядувані дії позивача обґрунтовано та підставно розцінені відповідачами як грубе порушення Присяги працівника поліції, п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 4, 7, 10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ч.1 розділу II та ч.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затв. наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016р.

За вчинення вказаного дисциплінарного проступку до позивача застосовано крайній захід дисциплінарного впливу звільнення з органів поліції.

В частині підтвердження факту перебування позивача 07.06.2018р. в стані алкогольного спяніння під час несення служби колегія суддів враховує, що в контексті наведених вище обставин та за своєю специфікою стан алкогольного сп'яніння працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Аналогічна позиція висловлена в абз.2 п.25 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» та п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками».

Також колегія суддів враховує приписи Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння, затв. заступником Міністра охорони здоровя СРСР № 06-14/33-14 від 01.08.1988р., та доданими до неї Методичними вказівками медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння, якими на даний час регламентується процедура огляду громадян для встановлення стану спяніння та особливості клінічного обстеження громадян.

Згідно абз.4 розділу «Алкогольне спяніння» Методичних вказівок основою медичного висновку при встановленні синдрому алкогольного спяніння є уважне клінічне обстеження особи, яка оглядається, хімічні реакції мають додаткове значення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МОЗ України та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015р., ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Факт появи позивача 07.06.2018р. на службі в стані алкогольного сп'яніння підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме: його власними письмовими поясненнями, вимірами рівню парів алкоголю приладом «Драгер» ARCD-0479 (тест № 2413), складеним ОСОБА_7 від 07.06.2018р. про появу на службі в стані алкогольного спяніння, показаннями допитаних в якості свідків заступника командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7, фельдшера ОСОБА_5, старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління ПП у Львівській обл. ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8, які засвідчили, що зранку 07.06.2018р. помітили у позивача чітко виражені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя.

Стосовно посилань позивача на допущення відповідачами процедурних порушень під час проведення службового розслідування, зокрема, позбавлення його можливості надати пояснення з приводу допущення порушення Дисциплінарного статуту, колегія суддів зауважує наступне.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Разом з тим саме по собі, невиконання власником або уповноваженим ним органом обов'язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Отже, при доведеності порушення працівником трудової дисципліни, невідібрання у нього письмових пояснень з цього приводу, не може бути підставою для визнання наказу про звільнення позивача незаконним.

Крім того, такі пояснення були надані позивачем до початку службового розслідування, але за вказаним фактом, що не суперечить вимогам Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

З урахуванням вищевикладеного, в цьому випадку відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів критично оцінює показання позивача, дані в суді, про вживання ним напередодні 06.06.2018р. лише безалкогольного пива, а також використання антисептику перед оглядом для визначення стану алкогольного спяніння.

Відповідно до п.4.4 Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затв. наказом МОЗ України та МВС України № 65/80 від 31.01.2013р., під час проведення медичного огляду медичний працівник:

здійснює опитування водія щодо його самопочуття, настрою, тривалості сну, наявності або відсутності скарг на стан здоров'я;

проводить медичний огляд (звертається увага на те, як обстежуваний заходить до кабінету, на характер ходи, його зовнішній вигляд та поведінку, уважно оглядається стан шкіри водія, наявність подряпин, синців, розчухів, слідів від ін'єкцій, почервоніння або блідість шкіри тощо). Температура тіла вимірюється за наявності об'єктивних показників;

перевіряє наявність симптомів гострого захворювання або загострення хронічного захворювання, на що можуть вказувати підвищення температури тіла понад 37,2° C, скарги на погане самопочуття, загальну слабкість, головний або зубний біль, гострі болі очей, болі в ділянці вуха, грудної клітки, черевної порожнини тощо.

При огляді в обов'язковому порядку вимірюються артеріальний тиск та частота скорочень серця.

Підставами для визнання водія непридатним до безпечного керування транспортним засобом є такі відхилення в стані здоров'я:

підвищення або зниження артеріального тиску, частоти скорочень серця або значні відхилення від індивідуальної норми кожного водія;

перебування водія у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.4.5 вказаного Положення).

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що 07.06.2018р. медичним працівником здійснювалася загальна діагностика стану здоров'я позивача, що передбачено Положенням про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затв. наказом МОЗ України та МВС України № 65/80 від 31.01.2013р., з метою визначення здатності позивача як водія до безпечного керування транспортним засобом (передрейсовий медичний огляд).

Під час цього огляду були помічені у позивача ознаки алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя).

В подальшому в присутності фельдшера ОСОБА_5 та заступника командира роти № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_6, заступник командира батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_7 за допомогою приладу «Драгер» провів огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння позивача, результат огляду позитивний - 0,41 проміле.

Факт проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння командиром батальйону № 3 Управління ПП у Львівській обл. ДПП ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Внесення фельдшером ОСОБА_5 відомостей про стан сп'яніння позивача до журналу передрейсового медичного огляду водіїв не дає підстав вважати, що відносно позивача фельдшером проводився огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння. Вказані відомості були внесені після того, як фельдшер ОСОБА_5 став свідком огляду позивача як працівника Управління ПП у Львівській обл. ДПП.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що огляд позивача на стан алкогольного сп'яніння проведено за допомогою пристрою, який не був дозволений до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом, через що зафіксований в чеку результат огляду визнав недопустимим доказом.

Як вбачається з роздрукованого результату показників тесту № 3 за 07.06.2018р. проведеного газоаналізатором «Alcotester 6810» (приладу виробника «Drager Safety AG & Co KGaA», заводський номер ARCD-0479, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу ДП «Укрметртестстандарт» № 12-01/9228 від 06.12.2017р., засіб відповідає вимогам МПУ 066/05), відповідно до якого результат тестування позивача становить 0,41 проміле. Видане свідоцтво про повірку дійсне до 06.12.2018р., тобто на момент проведення огляду 07.06.2018р. даний прилад відповідав всім необхідним нормам (Т.1, а.с.62).

Зокрема, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016р., тривалість останнього становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал приладу «Драгер» становить 1 рік. Також в сервісній книжці «Драгера» вказано, що період між сервісами градуювання та повірки становить не менше 1 раз на 12 місяців (Т.1, а.с.58-59).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію № 14455/2014, виданого Державною службою України з лікарських засобів, медичні вироби газоаналізатори Drager Alcotest, що відповідають реєстраційним матеріалам, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів № 1529 від 29.12.2014р., внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А № 007292, № UA-MI/1-96-2014 виданий 01.09.2014р. Міністерством економічного розвитку і торгівлі України фірмі Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерство економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alcotest..., Interlock ХТ», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14.

Газоаналізатори Alcotest..., Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки - 1 рік.

Крім цього листом № 28-10/60 від 04.04.2017р. ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») повідомив, що Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016р., засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст.17 цього Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності і засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.11.2016р.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016р., і становить 1 рік.

З приводу сертифікату відповідності мундштуків Drager Alcotest® Mouthpieces Standard 100 до алкотестеру, що в комплексі з газоаналізатором використовувався при огляді ОСОБА_3, то наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 1494 від 30.12.2014р., який прийнятий відповідно до Європейського стандарту EN 15964:2011, затверджено національний стандарт за позначенням ДСТУ EN 15964:2014 «Пристрої неодноразового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» (EN 15964:2011, ГОТ), газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drager Alcotest® в Україні використовуються за правилами вказаного стандарту з 01.01.2016р.

Відповідно до ДСТУ EN 15964:2014 пристрої для тестування алкоголю у видихуваному повітрі використовують мундштуки для відбору проб дихання:

Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявляння алкоголю у видихуваному повітрі і через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Мундштук використовують, щоб запобігти змішуванню проби видихуваного повітря з навколишнім повітрям і розбавленню концентрації алкоголю.

Згідно приписів пунктом 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Мундштук призначений тільки для одноразового використання. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити.

З огляду на вище зазначене, мундштуки Drager Alcotest® Mouthpieces Standard 100 до алкотестеру, що використовуються при огляді в комплексі з газоаналізатором, не підлягають сертифікації у відповідності до вимог національного законодавства, натомість мають відповідати вимогам ДСТУ EN 15964:2014.

ДПП здійснює закупівлю мундштуків Drager Alcotest® Mouthpieces Standard в TзOB «АТЗТ Компанія «ОСОБА_13 Інтернешенл» на підставі договорів. Зокрема, на підставі договору № 78 від 15.03.2018р. ДПП придбано 13500 мундштуків Drager Alcotest® Mouthpieces Standard.

Компанія «ОСОБА_13 Інтернешенл» є офіційним представником (дистриб'ютором) Концерну Drager Safety AG & Co KGaA (Німеччина) в Україні з продажу приладів алко- та наркодіагностики і витратних матеріалів до них, має відповідний сертифікат та надає послуги сертифікованого сервісного центру для висококваліфікованого гарантійного і післягарантійного обслуговування обладнання, сервісного технічного обслуговування, градуювання та повірки приладів.

В додатку до сертифікату відповідності № UA.TR.039.645 від 08.06.2018р. зазначено перелік медичних виробів, на які розповсюджується дія згаданого сертифікату, в тому числі на мундштуки Drager Alcotest® Mouthpieces Standard (Т.1, а.с.236-242, 246-248).

Щодо решти висновків суду колегія суддів підкреслює, що чинним законодавством не визначено процедури проведення огляду поліцейського на стан алкогольного спяніння, а також не установлено обовязку проводити відеофіксацію такого огляду, через що відповідач правомірно виходив із загальних норм законодавства.

Відсутність підпису посадової особи, яка відбирала пояснення, на таких поясненнях не призводить до втрати такими своєї сили, не свідчить про неналежність і недопустимісь згаданого доказу. Також поширення поняття «резолюція», визначеного у п.38 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затв. постановою КМ України № 55 від 17.01.2018р. «Деякі питання документування управлінської діяльності» (резолюція - основна форма реалізації управлінських доручень у письмовій формі, що передбачає постановку конкретного завдання, визначення його предмета, мети, строку та відповідальної за виконання особи, що викладена у вигляді напису на документі), на вказаний випадок є помилковим, а підпис особи, яка відібрала пояснення не може вважатися резолюцією владних управлінських доручень.

Викладенні у рішенні суду недоліки обладнання постійного спеціального приміщення для проведення щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв транспортних засобів в Управлінні ПП у Львівській обл. ДПП, необхідність отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики для здійснення медичних оглядів водії транспортних засобів, недостатність кваліфікаційних вимог медичного працівника, що проводить вказаний огляд водіїв, не спростовують факту перебування позивача 07.06.2018р. на службі в стані алкогольного спяніння та не призводять до недійсності чи помилковості представлених відповідачами доказів.

Також необґрунтованими є твердження суду першої інстанції про недотримання процедури використання мундштука до алкотестера, оскільки такий встановлювався позивачем, хоча відповідно до інструкції з експлуатації останнього такі дії мали вчинятися виключно особою, яка проводить відповідних огляд. При цьому, яким чином такі дії позивача вплинули на правильність результатів огляду, судом не розкрито.

Водночас, такі підстави не покладалися позивачем в основу заявлених вимог, через що суд, ухвалюючи рішення по справі, самостійно змінив підстави заявленого позову, порушивши вимог процесуального закону, який надає це право виключно позивачу.

Стосовно решти доводів позивача колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в позовній заяві обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції встановив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення і не погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача були задоволені.

Управління ПП у Львівській обл. ДПП є структурним підрозділом ДПП, визнаний судом відповідачем по справі, рішенням суду стягнуто з останнього на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а відтак рішення суду стосується його прав та обовязків, через що останній вправі оскаржити таке рішення суду.

Водночас, норми КАС України не встановлюються такої обовязкової вимоги до учасника справи субєкта владних повноважень як наявність правового статусу юридичної особи (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає.

В порядку ст.139 КАС України сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 04.10.2018р. у справі № 806/2272/16, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обовязковою під час вирішення наведеного спору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській обл. Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2018р. скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Львівській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_14
судді ОСОБА_15
ОСОБА_16
Дата складення повного судового рішення: 24.04.2019р.