Справа № 404/242/19
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/242/19
Номер провадження 2-а/404/16/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову від 23.12.2018 року серії ЕАВ № 812608 у справі про адміністративне правопорушення.

Позовну заяву мотивує тим, що 23 грудня 2018 року близько 15 год. 30 хв. дійсно здійснила зупинку на власному автомобілі НОМЕР_1 по вул. Чорновола. Будь -яких знаків щодо заборони стоянки або зупинки в місці, де здійснила зупинку не було. Крім того, жодним чином не перешкоджала виїзду чи заїзду будь -якого транспорту на прилеглу територію. Коли поверталася до автомобіля з метою від'їхати, до неї підійшов співробітник поліції, який пояснив про ніби-то порушення нею Правил дорожнього руху.

Вважає, що співробітник поліції ОСОБА_2 під час складання оскаржуваної постанови порушив порядок розгляду адміністративних справ, передбачений інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015, а саме: справа не розглядалася взагалі, їй не було пояснено, яка саме посадова особа буде розглядати її справу, також не було ознайомлено із жодним доказом її порушення (відео матеріали, будь -які пояснення свідків, схеми, та інше), при тому, що її взагалі не було заслухано, не вирішено клопотання про залучення захисника.

А саме головне, незрозуміло яким чином була встановлена відстань від прилеглої території до її автомобіля та визначена відстань ближче десяти метрів, ні яких замірів працівник поліції при ній не проводив, що на її думку унеможливлює відповідальність за вищевказане порушення правил дорожнього руху. Тобто, було складено незаконну постанову, та факти, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про скасування постанови.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 лютого 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження. Призначено судове засідання, з викликом сторін. В судове засідання позивач направила заяву про розгляд справи у її відсутності , позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач- інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, направив до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, так як вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені у позові. Вважає, що постанова серія ЕАВ №812608 від 23.12.2018 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. Як доказ по справі додав письмові пояснення свідків та відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 23.12.2018 року, що здійснювалася на нагрудний відео реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача повідомлялась належно, письмових пояснень не подали. Дослідивши матеріали справи, в тому числі оглянувши відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 грудня 2018 року 15:54:03, ОСОБА_1 в м. Кропивницькому по вул. Вячеслава Чорновола керуючи транспортним засобом KIA CEED, д.н.з ВА 8530 ВМ здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим суттєво заважала іншим учасникам дорожнього руху та порушила п. п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху України- порушення зупинок ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду .

По факту вчинення правопорушення 23 грудня 2018 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №812608, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.122 КУпАП ( дод. пояснення свідків, відеореєстратор ва00117, а.с. 5.).

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. п. 15.9 (и) Правил дорожнього руху України, - зупинка забороняється: ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП , перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч. 1 ст. 121 КУпАП .

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов'язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Із наданого відзиву відповідача на позов та запису, що здійснено на нагрудний відео реєстратор, в подальшому записано на носії інформації DVD-R диск, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно в м. Кропивницькому по вул. Вячеслава Чорновола керуючи транспортним засобом KIA CEED, д.н.з ВА 8530 ВМ здійснила зупинку безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території. Вказане підтверджено також письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Суд вважає, що відеозапис, що вівся з відеореєстратора є належним та допустимим доказом, оскільки сукупний аналіз усіх наявних у справі доказів, а саме: відеофіксації, з урахуванням дати та часу, зафіксованої на неї, відзиву поліцейського, пояснень свідків, власноручного підпису позивача, без будь-яких заперечень, в оскаржуваній постанові підтверджує фактичні обставини справи, що були викладені вище. Щодо посилання позивача на те, що інспектором було порушено процедуру притягнення її до адміністративної відповідальності.

Так, процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395) .

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121 КУпАП. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Поліцейський, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, залежно від установлених обставин зазначає у рішенні про наявність або відсутність вини конкретної особи у його вчиненні та за результатами розгляду справи по суті на підставі статті 247 КУпАП приймає рішення щодо закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

З даного відеозапису вбачається, що інспектором дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії ЕАВ №812608 від 23.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене нею правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб'єкта владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її скасування та для задоволення позову відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 250, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення- залишити без задоволення, а постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 812608 від 23.12.2018 року відносно ОСОБА_1 -залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

відповідач: інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22 б, м. Кропивницький, 25030;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: ОСОБА_5, 22б, м. Кропивницький, 25030.

Повне судове рішення складено 22 .04.2019 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда