Справа № 640/791/19
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2019 року № 640/791/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

треті особи ОСОБА_2

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТРАНС»

Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу»

про визнання протиправним та скасування наказу № 3910/5від 13.12.2018, зобов'язання вчинити дії,-

Суд прийняв до уваги таке:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - ОСОБА_1 та/або позивач) звернувся до суду з позовом в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати накат Міністерства юстиції України від 13.12.2018 №3910/5 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», винесений на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 10.12.2018 за результатом розгляд) скарги ОСОБА_2 від 21.11.2018;

- зобов'язати Міністерство юстиції України поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, які були скасовані наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2018 №3910/5, а саме: №1001225 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» проведені державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТРАНС» ().

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що зазначений наказ підлягає скасуванню оскільки його було видано неналежним суб'єктом розгляду скарги, сам розгляд скарги відбувся із порушенням встановленої законодавством процедури та з порушенням принципів об'єктивності та добросовісності, крім того було порушено право позивача на участь у прийнятті рішення.

Крім того позивач вказує, що відповідачем порушено норми частини 8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», оскільки на час звернення ОСОБА_2 до відповідача зі скаргою та на момент прийняття оскаржуваного наказу, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходилась справа про скасування реєстраційної дії № 1001225 від 16.11.2018.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, як слідує з відзиву на позовну заяву, згідно з яким, зазначає, що оскаржуваний наказ винесений правомірно та у межах наданих відповідачу повноважень.

Треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТРАНС» та ОСОБА_2 надали до суду свої письмові пояснення на позовну заяву, в яких заперечували проти позовних вимог.

Третя особа - Комунальне підприємство «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» правом подачі письмових пояснень не скористалося, хоча було належним чином повідомлено про судовий розгляд справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як слідує з матеріалів справи, 10.01.2018 під час моніторингу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо про внесення змін у реєстр та скасування реєстраційної дії у ЄДР від 16.11.2018 №1001225 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведену державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» Прошкіним Олександром Васильовичем, відповідно до якої ОСОБА_1 став засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП-ГРАНС» ().

Зазначена реєстраційна дія скасована наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2018 №3910/5, про існування якого позивачу не було відомо та до теперішнього часу не отримано його копію.

Не погоджуючись з наказом Міністерства юстиції України №3910/5 від 13.12.2018, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок № 1128), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 «Про затвердження Порядку розгляду скарг у сфері- державної реєстрації» у відповідності до абзацу першого пункту 1, пунктів 2, 5 Порядку № 1128 цей Порядок визначає процедуру розгляду відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Міністерства юстиції України, що здійснюється Міністерства юстиції України та його територіальними органами.

Для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скаргу сфері державної реєстрації, положення про які та їх склад затверджуються Міністерства юстиції України або відповідним територіальним органом.

Положенням про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 12.01.2016 № 37/5 визначено порядок створення, організаційні та процедурні засади діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), а також права та обов'язки її членів.

Відповідно до пункту 2 Положення про Комісію вона є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок), забезпечує розгляд скаргу сфері державної реєстрації.

Пунктом 3 Положення про комісію також визначено, що Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням та іншими актами законодавства.

Згідно пункту 1 Розділу III Положення про Комісію формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.

Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії (пункт 8 Розділу III Положення про Комісію).

Пунктом 10 Положення про Комісію визначено, що Висновок комісії, оформлений відповідно до пункту 8 розділу III цього Положення, разом з проектом відповідного наказу Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України подає для підпису Міністру юстиції України, його першому заступнику або заступнику Міністра з питань державної реєстрації.

Відповідно до 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Відтак, доводи позивача стосовно видачі неналежним суб'єктом розгляду скарги ОСОБА_2 від 22 листопада 2018 року № 37133-33-18 з доповненнями наказу Мінюсту від 13.12.2019 № 3110/5 є безпідставними та необгрунтованими, адже чинним законодавством чітко регламентована процедура досудового врегулювання відносин в сфері державної реєстрації.

Відповідно до абз.4 п.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 6 Порядку державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.02.2016 № 359/5, державна реєстрація проводиться на підставі:

документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»;

рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 Закону;

шляхом внесення державним реєстратором юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до Закону.

Відповідно до ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей;

2) документ про сплату адміністративного збору;

3) один із таких відповідних документів:

а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;

б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства;

в) заява про вступ до товариства;

г) заява про вихід з товариства;

ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства;

д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства;

е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті «ґ» цієї частини, засвідчується нотаріально. Одночасно може бути надана довідка про формування резервного капіталу товариства.

Документи подаються такими особами:

учасником, який виходить з товариства, або його спадкоємцем чи правонаступником - якщо подається документ, зазначений у підпункті «г» цієї частини;

особою, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства, або особою, яка передала її, - якщо подається документ, зазначений у підпункті «ґ» цієї частини;

позивачем - якщо подаються документи, зазначені в підпунктах «д», «е» цієї частини.

Суд звертає увагу, що вказаний перелік документів для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною другою статті 34 Закону визначено, що Міністерство юстиції України розглядає скарги:

на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги:

на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора;

на дії або бездіяльність суб'єктів державної реєстрації.

Згідно частини другої статті 34 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною шостою ст.34 Закону визначено, що за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:

а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;

б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;

в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;

г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;

д) скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації;

е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;

є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ», «д» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть прийняти мотивоване рішення, в якому передбачити шляхи для задоволення скарги.

Відповідно до частини восьмої ст.34 Закону Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п'ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

5) є рішення цього органу з такого самого питання;

6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Відтак, твердження позивача про відсутність компетенції Міністерства юстиції при розгляді скарги третьої особи є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо посилання позивача на порушення відповідачем норм частини 8 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», з підстав наявного судового спору (справа про скасування реєстраційної дії №№1001225 від 16.11.2018) суд зазначає наступне.

Відповідно до відомостей з комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» позовну заяву по справі № 640/19599/18 ОСОБА_4 було подано 23.11.2018, в той час як за матеріалами справи встановлено, що скарга ОСОБА_2 подана 21.11.2018, таким чином, на момент подання скарги до відповідача зазначений позов не був поданий до суду.

У відповідності до п.4 частини 8 ст.34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Закон України від 15.05.2003 № 755-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги у разі наявності інформації про судове провадження у зв'язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави.

Відповідно до ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

По адміністративній справі №640/19599/18 позивачем є ОСОБА_4, в той час як скаргу до Міністерства юстиції подала ОСОБА_2 Таким чином, сторони судового провадження та сторони скарги на реєстраційну дію - є різними. Також, суд звертає увагу на той факт, що у судовому провадженні по справі №640/19599/18 ОСОБА_2 не є стороною або третьою особою. Є різними також і підстави оскарження реєстраційних дій, зазначені позивачем у позовній заяві по справі № 640/19599/18 та у скарзі ОСОБА_2.

Перевіркою посилань позивача на неналежне повідомлення про розгляд скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до положень пункту 9 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття осіб, яких належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду. Вказана норма, зокрема, визначає і сторони залучені до розгляду скарги Комісією.

З матеріалів справи вбачається, що до розгляду в Міністерстві юстиції України скарги ОСОБА_2 в якості заінтересованих осіб було належним чином запрошено - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТРАНС» та ОСОБА_5

Пунктом 10 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1128 встановлено, що суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог підпункту 3 пункту 10 Порядку №1128 07 грудня 2018 року о 16:51 на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України було розміщено оголошення про розгляд скарги.

Таким чином, розміщення вказаного оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту є належним виконанням вимог Порядку №1128 щодо повідомлення заінтересованих осіб про розгляд скарг, зокрема позивача.

Вказане узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в рішеннях Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2017 року у справі № К800/10886/17 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 жовтня 2017 року у справах К/800/21878/17, К/800/24251/17, постанові Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року у справі К/800/39379/17.

Також з матеріалів справи також вбачається, що службою діловодства Міністерсва юстиції України 06 грудня 2018 року було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги разом з її копією на 51 аркуші на поштову адресу позивача. Також, головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 07 грудня 2018 року було здійснено телефонограму Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОП-ТРАНС», що підтверджується копією реєстраційного журналу телефонограм відділу забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність порушень з боку Міністерства юстиції України щодо належного повідомлення Позивача відносно дати, часу та місця розгляду скарги ОСОБА_2

Відтак, виходячи з встановлених судом обставин, оскаржуваний наказ винесено відповідачем правомірно та у межах наданих йому повноважень, з урахуванням того, що попередньо виявлені обставини порушення державними реєстраторами законодавства у сфері державної реєстрації не заперечувались позивачем, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись статтями 77, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Арсірій