Справа № 814/622/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/622/18
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

Судова колегія П'ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ГУ ДФС в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС в Миколаївській області, щодо винесення податкових повідомлень рішень за №273-00 та за №275-00 від 11.05.2017р.;

- скасувати податкові повідомлення-рішення за №273-00 та №275-00 від 11.05.2017р..

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відносно нього податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення за №273-00, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р. на суму 61 115,64грн. та за №275-00, яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р. на суму 10 448грн..

При визначенні суми податкового зобов'язання управління керувалось рішенням Новоодеської міської ради від 20.01.2015р.. Вказане рішення та зміни до нього не було офіційно оприлюднене в засобах масової інформації, а тому не набрало законної сили.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та незаконними, у зв'язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області №273-00 від 11.05.2017р..

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області №275-00 від 11.05.2017р..

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1 410грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторони були сповіщені по час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, проте, в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

З урахуванням належного сповіщення сторін, судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган приймаючи спірні податкові повідомлення-рішення діяло не в межах та не на підставі чинних норм законодавства України, оскільки рішення міської ради, на підставі якого прийняті спірні податкові повідомлення-рішення не набули законної сили, оскільки у встановленому законом порядку не були опубліковані у відповідних засобах масової інформації.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у відповідності до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 володіє на праві приватної власності (РНОКПП НОМЕР_1) комплексами будівель та споруд загальною площею 758,2м2 за адресою: АДРЕСА_1 та загальною площею 4438м2 за адресою: АДРЕСА_2.

У січні 2015р. Новоодеської міської ради прийнято рішення «Про місцеві податки та збори» за №4, яким затверджено Положення про податок на майно, а саме встановлено ставка податку для об'єктів нежитлової нерухомості за 1кв.м. бази оподаткування для об'єктів нерухомості, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб на території м.Нова Одеса. Вказане рішення міської ради було оприлюднено 21.01.2015р. на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

У березні 2016р. Новоодеської міської ради прийнято рішення за №6, яким внесено зміни до рішення міської ради за №4 від 20.01.2015р., а саме внесено зміни щодо зміни пільг податку на нерухомість в 2016р..

На підставі вказаних рішень, 11.05.2017р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення за №273-00, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р. на суму 61 115,64грн., та за №275-00, яким ОСОБА_2 визначено суму податкового зобов'язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016р. на суму 10 448грн..

Позивач вважає, що вищевказані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв'язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов'язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами по справі врегульовано нормами ПК України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» за №280/97-ВР від 21.05.1997р., ЗУ «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації» за №539/97-ВР від 23.09.1997р..

Приписами ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У січні 2015р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» за №71-VIII від 28.12.2014р., яким внесено зміни та викладено у новій редакції ст.266 ПК України «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

Положеннями пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У відповідності до пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України, об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно до п.266.5 ст.266 ПК України, ставка податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1кв.м бази оподаткування.

Приписами пп.266.7.1 п.266.7 ст.267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об'єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України, податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп.266.7.1 п.266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Щодо новоствореного (нововведеного) об'єкта житлової та/або нежитлової нерухомості податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт.

Безпосереднє встановлення місцевих податків, зокрема, і податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, віднесено ПК України до компетенції відповідних сільських, селищних, міських рад у межах їх повноважень.

Так, 20.01.2015р. Новоодеською міською радою прийнято рішення «Про місцеві податки та збори», яким затверджено Положення про податок на майно, яким встановлено ставку податку для об'єктів нежитлової нерухомості за 1кв.м. бази оподаткування для об'єктів нерухомості, які перебувають у власності фізичних та юридичних осіб на території м.Нова Одеса, а саме: для власників нерухомості-житлових приміщень 1% мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м.

У березні 2016р. Новоодеською міською радою прийнято рішення за №6, яким внесено зміни до рішення міської ради за №4 від 20.01.2015р. щодо зміни пільг податку на нерухомість в 2016р..

При цьому, статтею 57 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Виходячи із викладеного, апеляційний суд звертає увагу на те, що обов'язковою умовою набрання чинності нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування є його оприлюднення в офіційних виданнях та друкованих засобах масової інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із листа-відповіді ВК Новодеської МР за №486/06-19 від 3.04.2019р., що 21.01.2015р. рішення Новоодеської МР за №4 від 20.01.2015р. було опубліковано лише на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет (а.с.101-102).

Враховуючи те, що рішення Новоодеської МР за №4 від 20.01.2015р. є нормативно-правовим актом, проте всупереч вимогам ст.57 Конституції України, ч.5 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування» його не було оприлюднене у офіційних друкованих засобах масової інформації, то його не можливо вважати таким, що підлягає застосуванню контролюючим органом з метою оподаткування у 2016р., 2017р..

Окрім того, варто звернути увагу на правову позицію, викладену у рішенні Європейського Суду з прав людини від 7.07.2011р. у справі «Сєрков проти України» (заява №39766/05), яким було встановлено порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції через те, що державні органи обрали тлумачення національного законодавства, менш сприятливе для платників податку, що призвело до накладення на заявника зобов'язання зі сплати податку.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_2, оскільки податковим органом не доведено правомірність нарахування ОСОБА_2 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що свідчить про протиправність прийнятих ГУ ДФС податкових повідомлень-рішень.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв