Справа № 200/4359/19-а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 р. Справа№200/4359/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2019 року, позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому позивач просить: визнати неправомірними дії Маріупольського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області з проведення розрахунку пенсії з використанням заробітної плати з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року та з 01.03.2012 року по 31.08.2018 року; зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії з використанням заробітної плати з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року, дані про які були у відповідача; зобов'язати Маріупольське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити заборгованість по пенсії з моменту призначення по день перерахунку, з урахуванням фактично отриманих сум.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем не вірно розраховано розмір його пенсії за рахунок того, що останнім пенсія розрахована з заробітної плати взятої з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року та з 01.03.2012 року по 31.08.2018 року та складає суму у розмірі 2083.37 грн. Проте позивач вважає, що якби відповідачем при розрахунку пенсії відповідач використав заробітну за період з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року то розмір пенсії за його розрахунками складав би суму у розмірі 2453,90 грн.

Так, позивач вважає, що відповідачем порушено вимоги частини першої статті 40 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» оскільки відповідно до зазначеної норми для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідачем у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач посилається на те, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в управлінні з 14.09.2018 року, як отримувач пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Управління не згодне із доводами, наведеними позивачем, виходячи з наступного: статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державні пенсійне страхування» (далі - Закон) визначено період, за який враховується заробітна плати для пенсії. Зокрема, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в систем персоніфікованого обліку. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами для обчислення пенсії також може враховуватись: заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Якщо страховий стаж особи після 1 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, крім заробітку за даними системи персоніфікованого обліку для обчислення пенсії обов'язково враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв на підставі довідки підприємства чи архівної установи.

Якщо страховий стаж особи становить менший період, ніж передбачено вище, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Обчислення заробітної плати на підставі довідки про заробітну плату з розбивкою по роках законодавством не передбачено.

Із періоду, за який враховується зарплата для обчислення пенсії, Закон дає змогу виключити періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів отримання допомоги по безробіттю незалежно від перерв, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі становлять не більш як 10 % тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Із підрахунку вилучаються лише невигідні коефіцієнти заробітку. Стаж за ці місяці особа не втрачає.

Крім цього, додатково (понад 10 % страхового стажу) за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таке вилучення невигідних місяців заробітку називають оптимізацією. Оптимізація сприяє підвищенню коефіцієнта заробітку і, як наслідок, розміру пенсії.

При цьому в усіх випадках, крім випадку, коли страховий стаж особи становить менший період, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Заробітна плата для обчислення пенсії визначається шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії на середній коефіцієнт заробітної плати особи. При цьому середній коефіцієнт заробітку - це частка від ділення суми щомісячних коефіцієнтів заробітку за період (періоди), за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, на кількість місяців страхового стажу в цьому періоді (періодах).

11.09.2018р.ОСОБА_1. звернувся до управління з заявою (арк.1 копії пенсійної справи) про призначення пенсії за віком. Для обчислення пенсії використано заробіток за даними персоніфікованого обліку. Довідку про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000р. Позивачем з заявою не було надано. На підставі наданих документів була нарахована пенсія Позивачу з урахуванням загального стажу 29 років 4 місяців 21 день. Розмір пенсії складав 1669,33 грн. У подальшому позивачем додатково до управління були надані довідки про заробітну плату за 60 місяців до 01.07.2000р. Проведено перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1990р по 31.12.1994 р. Після перерахунку розмір пенсії Позивача складає 2083,37 грн. Вказаний розмір пенсії встановлено з 14.09.2018 року. Відповідач вважає, що Управлінням пенсія позивачу нарахована та виплачена в повному обсязі, на підставі діючого законодавства.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивачу з 14.09.2018 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 -IV від 09.07.2003 року.

Пенсія призначена на підставі заяви позивача від 11.09.2018 року.

Розмір пенсії обчислено з урахуванням загального стажу 29 років 04 місяці 21 день, та заробітної плати врахованої за період з 01.03.2012 року по 31.08.2018 року за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу, довідка про розмір заробітної плати за періоди до 01 липня 2000 року позивачем до заяви про призначення пенсії не надавалась, розмір пенсії складав суму у розмірі 1669,33 грн.

У подальшому позивачем до Управління ПФУ надано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 04.10.2018 року №68 де вказано заробіток позивача за період з 1994 року по 1999 року.

З урахуванням наданої довідки відповідачем проведено перерахунок пенсії, після якого розмір пенсії збільшився до 2083,37 грн.

При цьому заробітну плату для розрахунку розміру пенсії враховано дані визначені у довідці про заробітну плату від 04.10.2018 року №68 за період з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року та період з 01.03.2012 року по 31.08.2018 року за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Не погодившись із таким розрахунком пенсійного органу, розміру своєї пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли внаслідок неправомірного, на думку позивача, застосування відповідачем при розрахунку пенсії позивачу даних про заробітну плату для визначення розміру пенсійних виплат.

За положеннями статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

За бажанням пенсіонера може додатково бути виключено періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону.

Зазначені вище періоди можуть виключатись понад норму встановлену Законом щодо 60 календарних місяців, але не більше 10% страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що показник заробітної плати для перерахунку пенсії визначається за двома можливими методами за вибором пенсіонера.

За першим методом розрахунок пенсії здійснюється із тієї заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія.

При застосуванні другого методу змінюються лише ті показники розрахунку заробітної плати, на які здійснюється посилання у цій нормі (за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058.

На підставі ч.1 ст.40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За змістом зазначених норм Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Заробітна плата для обчислення пенсії в обох випадках розраховується за формулою, наведеною в частині другій статті 40 Закону № 1058:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць

(Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Таким чином, у наведеній формулі обчислення заробітної плати

Зп = Зс х (Ск : К) змінними показниками будуть (Ск : К).

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).

Суд зазначає, що коефіцієнт заробітної плати є співвідношенням між заробітною платою, яку особа фактично отримує в певний місяць, з якої сплачено страхові внески, до середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за цей місяць, і безпосередньо залежить від величини отримуваної особою, в даному випадку заробітної плати позивача. Зазначений коефіцієнт визначається щомісячно.

Обчислені щомісячні коефіцієнти заробітку підсумовуються та шляхом ділення одержаної суми на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати, визначається середній коефіцієнт заробітної плати особи (Ск : К).

Разом із тим, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено право позивача самостійно визначати коефіцієнт заробітної плати для призначення/перерахунку пенсії, це є повноваженнями органу Пенсійного фонду України.

Крім цього, згідно приписів законодавства України, що регулює пенсійне забезпечення проведення перерахунку пенсії з використанням заробітної плати тільки за період 60 календарних місяців законодавством не передбачено, оскільки відповідно до вимог ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, що спростовує розрахунки позивача, які наведені в обґрунтування позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що підстав передбачених законом, для здійснення перерахунку пенсії з використанням заробітної плати за період з 01.01.1990 року по 31.12.1994 року не має, оскільки відповідачем суми зазначені у довідці про заробіток за вищевказаний період враховані при розрахунку розміру пенсії.

Досліджені матеріали справи доводять, що відповідачем дотримані всі норми щодо виконання приписів вищезазначених законів, жодних порушень управління стосовно прав на соціальне забезпечення не допущено.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 258, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Буряк І. В.