Справа № 673/1208/18
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 673/1208/18

Головуючий у 1-й інстанції: Дворнін О.С.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Деражнянського районного суду Хмельницької області з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил №3423/20900/18 від 26.06.2018 заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.470 Митного кодексу України в частині накладення стягнення в розмірі 3 400 грн.

Підставами для скасування постанови про порушення митних правил №3423/20900/18 від 26.06.2018 позивач вважає наступне - оскаржувана постанова винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Львівської митниці не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно позивач перебував на похованні свого сина, оскільки вказане спростовувалось поданими ним документами. Більше того, докази позивача вказують, що його перебування на похоронах власного сина є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від нього причин, позивач не міг забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, а тому він просив таку постанову скасувати.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08.11.2018 позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з'ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи.

Позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Разом з тим, 24.04.2019 до суду надійшла заява про перенесення слухання справи від ОСОБА_4 з зазначенням причини, що ОСОБА_4 на даний момент хворіє.

Колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки у відповідності до ч.5 ст.286 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - курєром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом звязку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, як вбачається з даної заяви вона подана ОСОБА_4, хоча позивачем в даній справі є ОСОБА_2. Матеріали справи не містять довіреності або доручення виданого на ім'я ОСОБА_4 щодо представництва ОСОБА_2, а тому заява від ОСОБА_4 не може бути врахована судом.

Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку про можливий розгляд справи без участі позивача.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні клопотання відповідача про участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Як зазначено в п.2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та жоден з учасників справи в судове засідання не з'явився, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 28.05.2018 о 08 год. 36 хв., через пункт пропуску «Рава-Руська - Гребене» Львівської митниці ДФС було ввезено на митну територію України автомобіль марки «Mitsubishi Carisma», VIN № XMCLNDA1AWF144142, реєстраційний номер RJA78493 (країна реєстрації ОСОБА_5) без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).

ОСОБА_2 станом на 05.06.2018 перевищив більше ніж на одну добу та не більше, ніж на десять діб, встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки до органу доходів і зборів призначення вказаного вище автомобіля. В зв'язку з чим постановою в справі про порушення митних правил №3423/20900/18, складеною заступника начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням ОСОБА_3 від 26.06.2018, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , на суму 3400 грн.

В постанові зазначено, що 05.06.2018 близько 12.30 годин у зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Гребеине» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, в'їхав легковий автомобіль марки «Mitsubishi Carisma» реєстраційний номер RJA78493 країна реєстрації ОСОБА_5, у якому громадянин України ОСОБА_2 прямував у приватну поїздку з України у ОСОБА_5. 28.05.2018 біля 08.36 годин через пункт пропуску «Рава-Руська-Гребене» Львівської митниці ДФС позивачем було ввезено на митну територію України автомобіль вказаної марки без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Також, суд першої інстанції зазначив, що позивач вказував в позові, що докази вказують, що його перебування на похоронах власного сина є належним чином підтвердженим, а відтак в силу непереборних і незалежних від нього причин, позивач не міг забезпечити вчасного перетину автомобілем державного кордону, а тому він просив таку постанову скасувати.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач на автомобілі «Mitsubishi Carisma», VIN № XMCLNDA1AWF144142, реєстраційний номер RJA78493 пересік кордон 27.05.2018, однак 30.05.2018 помер його син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №320940.

Законодавством чітко визначено можливість не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили, за умови документального підтвердження факту дії обставин непереборної сили.

А тому, оскаржувана постанова винесена відповідачем без з'ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, зокрема, при розгляді справи працівниками Львівської митниці не були зясовані та доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_6 є ознаки проступку, за який законом встановлю адміністративну відповідальність, оскільки не перевірено належним чином чи дійсно позивач перебував на похованні свого сина.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що протокол про порушення митних правил був складений 05.06.2018, а постанова в справі порушення митних правил винесена 26.06.2018.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.372 МК України у разі надання громадянином зобовязання про зворотне ввезення товарів орган доходів і зборів вживає заходів для забезпечення ідентифікації цих товарів з метою їх зворотного ввезення без письмового декларування та без оподаткування митними платежами.

Згідно з ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу.

У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч.6 ст.379 МК України строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

У розумінні пунктів 57, 59 частини першої статті 4 МК України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Однією з вимог до переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі транзиту, за змістом пункту 3 частини першої статті 93 МК України, є те, що вони повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Як зазначалось вище, згідно з ч.1 ст.381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч.3 ст.470 МК України передбачено, що вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування, реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до доводів позовної заяви позивач не заперечує факт перевищення п'ятиденного строку транзитного перевезення транспортного засобу в зоні діяльності одного митного органу, однак зазначає на наявність об'єктивних обставин, що унеможливлюють виконання обов'язку, а саме непереборні обставини (смерть сина).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що вказані обставини не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення положень МК України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.192 МК України встановлено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до п.2 розділу 8 ("Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили") Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за №1669/21981 аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як передбачено п.3 розд.8 Порядку №657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Згідно з п. 5 розділу 8 Порядку №657 якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Таким чином, підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене частиною 2 статті 470 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, внаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також надання інформації, яка надає можливість ідентифікувати такий транспортний засіб.

При цьому суд першої інстанції помилково зазначає, що 30.05.2018 помер син позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №320940, оскільки з даного свідоцтва вбачається, що дата смерті 27.05.2018. В свою чергу позивач перетнув митну територію України (в'їзд в Україну) на автомобілі марки «Mitsubishi Carisma», VIN № XMCLNDA1AWF144142, реєстраційний номер RJA78493 (країна реєстрації ОСОБА_5) 28.05.2018, тобто після моменту коли дізнався про вказану вище обставину.

Таким чином, зазначена вище обставина не може бути прирівняна до дії обставин непереборної сили.

Щодо доводів позивача в частині прийняття оскаржуваної постанови поза межами строків передбачених статтею 525 МК України, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ст.525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у пятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.

Однак, як вірно зазначає апелянт, згідно з ст.523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Тобто, пятнадцятиденний строк обраховується з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів, яка уповноважена на розгляд справи про порушення митних правил.

Отже, посилання позивача на пропущення строку розгляду протоколу є помилковим. Крім того, вказане не є самостійною підставою для скасування постанови про порушення митних правил №3423/20900/18 від 26.06.2018.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у відповідності до вимог ч.1, 4, 5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Тобто, оскільки основними доводами позивача є лише прирівнення події до дії обставин непереборної сили та порушення строків розгляду протоколу, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач приймаючи оскаржувану постанову діяв в межах чинного законодавства.

Також, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково вказав, що оскаржувана постанова була складена з пропущенням встановленого законом шестимісячного строку на притягнення особи до відповідальності з моменту виявлення порушення, оскільки порушення відбулось 05.06.2018, а оскаржувана постанова складена 26.06.2018.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що уповноваженою посадовою особою митного органу в повній мірі були виконані вимоги МК України, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на обставини, що мають значення для справи, а також норми законодавства, рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, тому рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

Винести нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8