Справа № 215/5900/18(2-а/215/252/18)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 215/5900/18(2-а/215/252/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року (суддя Камбул М.О., м. Кривий Ріг, повний текст ухвали складено 26.12.2018 року) у справі № 215/5900/18 (2-а/215/252/18) за позовом ОСОБА_1 до голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2, про визнання бездіяльності протиправною, зобовязання вчинити ді,-

в с т а н о в и в:

21.12.2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась у порушенні механізму, порядку, шаблону, розгляду скарги від 04.09.18р. згідно порядку ст. 7,18,19 ЗУ «Про звернення громадян», ч. 1,2,8 ст. 11 Закону України «Про державну службу» і не вжиття заходів; притягти до адміністративної відповідальності і зобовязати відповідача протягом 15-ти днів надати документи а за їх відсутності зазначити причини на прохання скарги від 04.09.18р.; захистити його права бути присутнім при розгляді скарги від 04.09.18р. та права викривати недоліки в роботі голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради для впливу на поліпшення роботи установи, для відстоювання своїх прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2018 року позовну заяву передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо притягнення до адміністративної відповідальності голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу яка перешкоджає подальшому розгляду позову та направити справу до суду за територіальною підсудністю. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при винесені ухвали не врахував положення Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до яких, справи з приводу оскарження бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті або допущені стосовно конкретної фізичної особи розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними за вибором особи позивача. ОСОБА_1 вказував, що за змістом ст. 25 КАС України зазначено, що адміністративні справи з приводу оскарження бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи (їх обєднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Згідно ч. 2 ст. 26 КАС України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням. Апелянт вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги його тяжке майнове положення і те що йому буде складно надсилати документи до окружного адміністративного суду. На думку апелянта, відповідач не надавав заперечень про розгляд справи Тернівським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а позивач наполягав на територіальній підсудності справи Тернівському райсуду Дніпропетровської області.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції передаючи позов на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду виходив з того, що суддя після отримання позовної заяви, зясовує чи належить позов розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням вимог підсудності. Було зясовано, що позов ОСОБА_1 не може бути розглянуто у районному суді. Місцевим загальним судам як адміністративним підсудні визначені категорії справ, серед переліку відсутні позови, з предметом якого, зокрема звернувся ОСОБА_1, щодо визнання протиправними дії та зобовязання вчинити дії щодо розгляду скарги субєктом місцевого самоврядування. Відповідачем у справі є посадова особа органу місцевого самоврядування, позовна заява не містить вимог, які відповідно до ст. 20 КАС України можуть бути розглянуті місцевим загальним судом, як адміністративним. Суд першої інстанції вказував, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладання адміністративних стягнень.

Матеріалами справи встановлено, що 04.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради. Щодо відповіді на скаргу, ОСОБА_1 вказує, що відповідь на скаргу не отримував.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду спору є публічно-правові відносини у сфері звернення громадян, отримання відповіді на звернення. Однією з позовних вимог вказано вимогу про притягнення голови Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що саме визначення предметного та субєктного складу позову доводить правильність передачі позову до окружного адміністративного суду та відмову у відкритті провадження у частині позовних вимог, що стосуються притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; 2) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи; 3) адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обовязковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, повязаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Судова колегія звертає увагу, що у порядку адміністративного судочинства не розглядаються справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Притягнення осіб до адміністративної відповідальності здійснюється за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 23, ст. 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, повязані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, повязані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; 5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років». Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Таким чином, місцевим загальним судам як адміністративним підсудні спори з визначеного короткого переліку. Всі спори в адміністративному судочинстві окрім спорів щодо дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, повязаних з виборчим процесом чи процесом референдуму у визначеній компетенції, повязані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України та адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів, підсудні окружним адміністративним судам.

Позов ОСОБА_1 має розглядатись в окружному адміністративному суді. Матеріальне становище позивача не може впливати на норми КАС України щодо підсудності позову та змінювати чітко визначені норми щодо суду, який має розглядати спір.

Згідно ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх обєднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У випадку коли прямою нормою чітко визначено підсудність спорів, спір має розглядатись у визначеному суді.

Частиною 1 статті 25 КАС України визначено, що справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. У даному випадку позивач зареєстрований у Дніпропетровській області, оскаржує дії відповідача місцезнаходження якого є також Дніпропетровська область, отже спір має розглядатись у адміністративному суді, юрисдикція якого розповсюджується на Дніпропетровську область.

Позивачу не слід плутати поняття місцевого загального суду як адміністративного, які розглядають спори визначені пунктами частини 1 статті 20 КАС України, та поняття адміністративного суду, якими є окружні адміністративні суди в областях.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно застосовано правові норми, які регулюють питання предметної підсудності між загальними судами як адміністративними судами та окружними адміністративними судами, оскільки стороною у справі є державний орган місцевого самоврядування та предметом спору є дії щодо відповіді на скаргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судова колегія вказує, що передача позову ОСОБА_1 з одного суду на розгляд іншого, не порушує його права на належний судовий захист, не створює перешкод, адже при дотриманні умов щодо оформлення позовної заяви та при дотриманні норм КАС України щодо обовязків позивача, позовні вимоги будуть та повинні бути належно розглянуті. Віддаленість суду, участь позивача чи не участь у судовому розгляді, судових засіданнях є правом позивача а не обовязком.

Суд звертає увагу, що ухвала про передачу позову за підсудністю вже є виконаною, позов передано на розгляд та прийнято Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 29, ст. 312, п. 1 ч. 1 ст. 315, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року у справі № 215/5900/18 (2-а/215/252/18) залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник