Справа № 520/9791/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 р.Справа № 520/9791/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту реєстрації Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., місце складання м. Харків, повний текст складено 29.01.19 року по справі № 520/9791/18

за позовом Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради

до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент державної реєстрації Харківської міської ради, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив суд скасувати постанову про накладення штрафу від 05.10.2018 ВП № 51111686 (вхідний номер 7860/0/49-18 від 22.10.2018), винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що спірна постанова є незаконною, оскільки відповідачем було залишено поза увагою факт виконання вимоги державного виконавця, а тому, відсутні підстави для накладення штрафу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 520/9791/18 відмовлено в задоволенні адміністративного позову Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування постанови.

Позивач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджено під час апеляційного розгляду, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 по справі № 820/1823/18, яке набрало законної сили, встановлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2016 року по справі № 820/11133/15 було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Харківського міського управління юстиції Харківської області: скасовано рішення державного реєстратора ОСОБА_5 №25378586 від 19.10.2015р. про відмову в державній реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень на 1/2 житлового будинку за адресою місто Харків, проспект Героїв Сталінграда, 122, за ОСОБА_4; зобов'язано Харківське міське управління юстиції Харківської області здійснити державну реєстрацію права власності на 1/2 житлового будинку за адресою: місто Харків, проспект Героїв Сталінграда, 122, за ОСОБА_4 відповідно до заочного рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова по справі №641/13846/14-ц від 04.06.2015 року, додаткового рішення від 13.08.2015 року по справі №641/13846/14-ц, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 22.09.2015 по справі №22-ц/790/5956/15.

25.03.2016 року Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі № 820/11133/15.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області від 16.05.2016 року відкрито виконавче провадження № 51111686.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області 11.09.2017 року складена вимога згідно зі змістом якої зазначено, що Департаментом реєстрації Харківської міської ради на вимогу державного виконавця від 01.06.2017 року № 51111686 щодо виконання рішення суду по справі № 820/11133/15 в частині здійснення державної реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду за ОСОБА_4 на підставі рішень суду або повідомлення поважних причин невиконання рішення зазначено наступне. Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. До повноважень суду не віднесено зміну норм права або створення нових норм права. На теперішній час відсутні винятки у процедурі проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відсутні виключення щодо проведення реєстрації права власності на підставі судових рішень без подання заяви, відповідних документів та сплати адміністративного збору. Єдиний порядок внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачає проведення реєстраційних дій за заявою зацікавленої особи заявники на підставі прийнятого державним реєстратором рішення.

Окремо державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області у складеній вимозі зазначені посилання на ч. 1 ст. 2, ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 27, Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та п.п 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 1666-VІІ та п. 4 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, Постанову КМ України № 1127 від 25.12.2015 року, якою затверджено порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області 27.02.2018 року за ВП № 51111686 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на п. 4 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

Вказану постанову було скасовано рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 по справі № 820/1823/18.

При цьому суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за ВП № 51111686 виходив зокрема з того, що виконавче провадження № 51111686 відкрито з приводу примусового зобовязання Департаменту реєстрації Харківської міської ради (враховуючи обставини зміни сторони виконавчого провадження боржника, відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2016 року по справі № 820/11133/15) вчинити реєстраційну дію.

Тобто, виконання рішення зобовязального характеру за своєю суттю та правовою природою виникнення, враховуючи його законодавче підґрунтя, має обовязковий характер виконання.

Водночас, державний виконавець, приймаючи постанову від 27.02.2018 року за ВП № 51111686 про повернення виконавчого документа стягувачу, довільно трактував приписи "Прикінцевих та перехідних положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності".

Суди першої та апеляційної інстанції, з приводу позиції державного виконавця про обовязковість заяви про вчинення реєстраційних дій за рішенням суду вказали, що формулювання "проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили" та "зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності" не є тотожними, ні з передумов виникнення, ні з процедури вчинення реєстраційної дії.

Після набрання законної сили рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 по справі № 820/1823/18 державним виконавцем 04.09.2018 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 51111686 та направлено Департаменту реєстрації Харківської міської ради вимогу від 04.09.2018 року № 51111686/ДВ6 з приводу надання, у 5 денний термін з дня її отримання, інформації щодо проведення реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду за ОСОБА_4 із зазначенням дати проведення реєстрації (а.с.10-11).

У відповідь на вимогу Департаментом реєстрації Харківської міської ради державному виконавцю надано відповідь листом від 20.09.2018 року, в якому повідомлено, з посиланням на ст. 18 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що заява про реєстрацію права власності на вказану нерухомість від ОСОБА_4 не надходила ( останнє звернення датовано 25.03.2016 року) ( а.с.12-13).

У позові позивач зазначав, що вимога відповідача стосується надання інформації, яку Департаментом реєстрації було надано у повному обсязі, водночас, за відсутності відповідної заяви провести реєстраційні дії на виконання рішення по справі № 820/11133/15 неможливо.

Вбачаючи у зазначеному невиконання рішення по справі № 820/11133/15, державним виконавцем було прийнято у ВП № 51111686 постанову від 05.10.2018 про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було доведено правомірність постанови, яка є предметом судового оскарження

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Так, надаючи інформацію на вимогу державного виконавця від 04.09.2018 року № 51111686/ДВ6 щодо проведення реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Харків, пр. Героїв Сталінграду за ОСОБА_4 із зазначенням дати проведення реєстрації, Департамент державної реєстрації Харківської міської ради посилався на те, що заява про реєстрацію права власності на вказану нерухомість від ОСОБА_4 не надходила.

Натомість, колегія суддів зазначає, що в ході розгляду справи № 820/1823/18 вже надано оцінку обставинам щодо залежності від наявності або відсутності заяви про проведення реєстраційних дій у випадку набрання законної сили рішення суду зобовязального характеру про зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 по справі № 820/1823/18, яке набрало законної сили, не є виконаним, що у свою чергу, зумовлює наявність законодавчо визначених підстав для притягнення Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради до відповідальності, визначеної ст.ст. 63,75 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, постанова про накладення штрафу від 05.10.2018 ВП № 51111686 є законною та обґрунтованою, а відповідач, при її прийнятті діяв в межах Закону України "Про виконавче провадження" та, водночас, із врахуванням позиції та висновків суду у рішенні по справі № 820/1823/18, яке набрало законної сили, відносно того, що рішення по справі № 820/11133/15, підлягає обовязковому виконанню без обмежень, в контексті відсутності заяви ОСОБА_1 про вчинення реєстраційних дій.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що відповідачем, як субєктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Враховуючи викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі № 520/9791/18 відсутні.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову чи ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту реєстрації Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2019 року по справі № 520/9791/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_6
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_7 ОСОБА_8
Повний текст постанови складено 25.04.2019 року