Справа № 640/6381/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

15 квітня 2019 року м. Київ № 640/6381/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Патратій О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК РАНГ» про забезпечення позову до подання позовної заяви

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ІБК РАНГ»

заінтересовані сторони:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІБК РАНГ» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд в порядку забезпечення майбутнього позову зупинити дії наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 лютого 2019 № 7-л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині анулювання ліцензії у зв'язку з виявленими порушеннями Ліцензійних умов щодо провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками Товариству з обмеженою відповідальністю «ІБК РАНГ».

Подана заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ від 08 лютого 2019 № 7-л прийнятий з порушеннями вимог законодавства у сфері ліцензування та контролю, є необґрунтованими та незаконними. Також дія оскаржуваного наказу ДАБІ України завдає значних збитків позивачу, а невжиття заходів забезпечення призведе до неможливості здійснювати основну господарську діяльність ТОВ «ІБК РАНГ», оскільки основним видом діяльності ТОВ «ІБК РАНГ» є будівництво житлових і нежитлових приміщень.

Крім того, як зазначає заявник ДАБІ України своїми діями, а саме анулюванням ліцензії, перешкоджає виконанню вказаних договорів, що завдає збитків як позивачу, так і третім особам, в тому числі і державі, оскільки замовниками вказаних робіт є державні органи та установи, а кошти на виконання цих робіт виділяються з державного бюджету. Разом з тим, згідно умов вищевказаних договорів, порушення зобов'язань підприємством є підставою для застосування господарських санкцій та сплати неустойки. Також підрядник несе відповідальність за порушення строку закінчення виконання робіт. Таким чином, ТОВ «ІБК РАНГ» внаслідок невиконання вказаних договірних відносин зазнає значних фінансових втрат, що призведе до фактичного зупинення діяльності товариства в цілому, скороченням штату працівників, та в подальшому закриття підприємства.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

По-перше, суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача - наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 лютого 2019 № 7-л «Про результати розгляду питань щодо ліцензування» в частині анулювання ліцензії у зв'язку з виявленими порушеннями Ліцензійних умов. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб'єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Натомість, у цьому випадку, Державна архітектурно-будівельна інспекції України відповідно до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою КМ України від 9 липня 2014 р. № 294, Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. № 553, саме і наділена повноваженням на прийняття таких рішень.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 лютого 2019 № 7-л в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

По-друге, наслідки оспорюваного наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08 лютого 2019 № 7-л є юридичними, тобто зворотними, а тому, навіть у разі задоволення позову, для поновлення прав позивача не буде необхідно докладати значних зусиль та втрат.

Отже, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Із наведених позивачем у клопотанні обставин не вбачається очевидної протиправності оскаржуваного рішення, що є одним із критеріїв забезпечення позову в силу положень ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, а правомірність його прийняття підлягає дослідженню під час судового розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК РАНГ» про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій