Справа № 568/87/18
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року№ 857/1683/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2019 року у справі №568/87/18 (суддя Панчук М.В., ухвалу оголошено о 17/38 год, м.Радивилів) за його позовом до Державної екологічної інспекції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Рівненській області (далі Інспекція) в якому просив: поновити строк звернення до суду з даним позовом; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23.11.2017 №12 (далі Постанова); провадження у справі закрити на підставі частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2019 року у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовлено. Клопотання Інспекції про залишення позову без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду задоволено. Позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та залишення позову без розгляду, оскільки після отримання Постанови він дочекавшись десятиденного терміну набрання такою законної сили звертався до Прокуратури Рівненської області (далі Прокуратура) із заявою про внесення протесту прокурора на вказану Постанову та повідомлення про вчинення злочину посадовими особами. Однак, внаслідок розгляду такої заяви Дубенською місцевою прокуратурою Рівненської області (далі Місцева прокуратура) скаржнику було рекомендовано звернутися до суду, що і стало причиною подання позову про оскарження Постанови у зазначений період.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Крім того, сторонами подано клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений статтею 289 КУпАП строк оскарження Постанови, наведені ним причини пропуску даного строку є неповажними, а також не встановлено інших підстав для поновлення цього строку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм процесуального права з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.11.2017 державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Інспекції ОСОБА_2 винесено Постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн (а.с.3).

Вказану Постанову ОСОБА_1 отримав під розписку 23.11.2017.

Разом з тим, після її отримання позивач 04.12.2017 звернувся до Прокуратури із заявою про внесення протесту прокурора на Постанову та повідомлення про вчинення злочину.

За наслідками розгляду такої зави, яка була направлена до Місцевої прокуратури така листом від 05.01.2018 №34/2-16-18 направлена скаржнику 11.01.2018, із повідомленням останнього про відсутність підстав для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та роз?яснили про можливість оскарження Постанови до суду (а.с.48-49).

Крім того, 04.01.2018 ОСОБА_1 повторно звернувся до Прокуратури із заявою в якій вказував на безпідставність винесення оскаржуваної Постанови у відповідь на яку 01.02.2018 Прокуратура зазначила, що розглядуване ними звернення ОСОБА_1 щодо законності Постанови не містить викладу обставин та фактів, що свідчили б про вчинення кримінального правопорушення, а тому у разі незгоди з таким він вправі оскаржити його в порядку встановленому чинним законодавством (а.с.51-52).

Лише після отримання згадуваних відповідей від Місцевої прокуратури та Прокуратури позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов'язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 КАС, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної Постанови) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Наведеними нормами передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

До цього ж, з оскаржуваної Постанови видно, що у ній розяснено порядок та строки її оскарження. Зокрема, зазначено, що така може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення у порядку, визначеному статтями 287-289 КУпАП до Інспекції або до суду.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з дотриманням визначеного вище порядку, в межах десятиденного строку з дня винесення Постанови, не оскаржував таку до Інспекції чи суду.

При цьому, необхідно вказати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об'єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 КАС особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Єдиною обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку звернення до суду з даним позовом, є звернення із заявами щодо протиправності Постанови та дій посадових осіб Інспекції стосовно її винесення до Прокуратури та Місцевої прокуратури, відповідь на яку йому надсилались поштою 11.01.2018 та 01.02.2018, після чого останній звернувся до суду.

Проте, на думку суду апеляційної інстанції дана обставина має суб'єктивний характер, оскільки пов'язана з обраним способом оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення про накладення адміністративного стягнення.

У рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 Конституційний Суд України розяснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і ним не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті 123 КАС.

У відповідності до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.