Справа № 1.380.2019.000443
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000443
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Синьовського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ЛКП "Залізничнетеплоенерго" про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської міської ради (далі - ЛМР, відповідач 1), Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (далі - Департамент, відповідач 2), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ЛКП "Залізничнетеплоенерго" (далі - ЛКП "Залізничнетеплоенерго", третя особа) з вимогами:

- визнати дії Львівської міської ради щодо ненадання офіційних відповідей на звернення ОСОБА_2 та невжиття заходів щодо забезпечення дотримання підпорядкованим підприємством вимог чинного законодавства, з питань проведення періодичної повірки квартирних лічильників теплової енергії, протиправними;

- зобов'язати Львівську міську раду взяти під особистий контроль виконання Львівським комунальним підприємством "Залізничнетеплоенерго" договірних зобов'язань, визначених умовами Договору приєднання від 01.06.2014 (в редакції чинній станом на 01.10.2017 р.), в частині проведення повірки квартирного лічильника теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що впродовж листопада 2018 року та січня 2019 року звертався на гарячу лінію Львівської міської ради щодо протиправних дій ЛКП "Залізничнетеплоенерго", які полягали у відмові в періодичній повірці квартирного лічильника. Однак, відповідачем - ЛМР проігноровано норми Закону України "Про звернення громадян", оскільки не надано відповіді на звернення позивача. Вважає вказані дії відповідача щодо неналежного розгляду його звернень та невжиття заходів впливу до підпорядкованого підприємства щодо забезпечення дотримання ним вимог чинного законодавства з питань повірки приладів обліку (вузлів розподілювачів) теплової енергії протиправними. Враховуючи наведене, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 04.02.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі.

26.02.2019 суд постановив ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати, згідно якої залучив ЛКП "Залізничнетеплоенерго" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

04.04.2019 суд постановив ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати, згідно якої залучив співвідповідачем у справі ) Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.

16.04.2019 суд постановив ухвалу, без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з підстав, зазначених у позовній заяві, додаткових поясненнях та відповіді на відзив, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідачів Львівської міської ради та Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради проти позову заперечив. Надав відзиви на позовну заяву від 13.03.2019 та від 15.04.2019. Зазначив, що на усне звернення до контактного центру від 14.11.2018 за № 76484 Позивачу надано усну відповідь. Крім того, наголосив, що ОСОБА_2 не вимагав надання йому письмової відповіді. Зазначив, що до повноважень Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради належить координація діяльності підпорядкованих йому ЛКП. Згідно інформації, викладеної на офіційному веб - сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - підпунктом 7 5 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" були внесені зміни до частини четвертої статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" згідно з якими включено норми щодо проведення періодичної повірки квартирних засобів обліку комунальних послуг за рахунок тарифів на теплопостачання і водопостачання. Згідно частини другої статті 6 вказаного Закону, обслуговування та заміна вузлів розподільчого обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виходячи з наведеного, представник наголошує, що безкоштовне здійснення повірки розподільчого засобу обліку теплової енергії не входить до складу тарифу на послуги з опалення. Таким чином, жодних підстав для задоволення позовних вимог немає.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув. Причин неявки та відношення до позовних вимог суду не повідомив. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом скерування на його адресу судової кореспонденції.

Суд, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛКП "Залізничнетеплоенерго" від 01.07.2014, укладеного між ОСОБА_2 та ЛКП "Залізничнетеплоенерго", виконавець вказаного договору - ЛКП "Залізничнетеплоенерго" зобов'язується вчасно подавати споживачеві - ОСОБА_2 відповідної якості послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно сплачувати надані послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до підпункту 10 пункту 4.1 Договору приєднання від 01.07.2014 споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Згідно із підпунктом 4 пункту 4.4 вказаного Договору виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у томі числі демонтаж, транспортування та монтаж.

З позовної заяви вбачається, що повірка, яка мала проводитися ще до 01.10.2017 з невідомих причин проведена не була.

У зв'язку з невиконанням ЛКП "Залізничнетеплоенерго" вищевказаних вимог договору приєднання від 01.07.2014 ОСОБА_2 звертався за захистом своїх прав до ЛМР, як до власника ЛКП "Залізничнетеплоенерго".

Однак, жодної письмової відповіді на свої звернення не отримав.

Позивач вважаючи протиправними дії ЛМР щодо ненадання відповіді на звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 393/96-ВР встановлено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Вимоги до звернення встановлені у статті 5 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої у зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Звернення може бути усним чи письмовим.

Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв'язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Таким чином, надання відповіді органом місцевого самоврядування на звернення громадян України є обов'язковим.

При цьому, статтею 8 Закону України "Про звернення громадян" визначено які саме звернення не підлягають розгляду та вирішенню, а саме, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає. Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до контактного центру Львівської міської ради 14.11.2018 за № 76484.

Вказаної обставини відповідачі не заперечували.

Крім того, позивач наголосив, що неодноразово звертався на гарячу лінію у листопаді 2018 році та січні 2019 року, однак зареєстроване звернення лише 14.11.2018.

Позивач у позовній заяві зазначив, що 17.11.2018 йому було надано відповідь у телефонному режимі, однак письмової відповіді він не отримував.

Щодо доводів представника відповідачів про те, що позивачу надавалася усна відповідь, а письмова не надавалася, оскільки позивач такої не вимагав, суд зазначає наступне.

Як уже зазначалося, відповідно до статті 15 Закону України "Про звернення громадян" відповідь за результатами розгляду заяв в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Вказане свідчить, що належна відповідь на звернення громадянина повинна викладатися письмово та має підписуватися керівником органу або особою, яка виконує його обов'язки.

Таким чином, всупереч вимогам Закону України "Про звернення громадян" належна відповідь на звернення Позивача не надана, у зв'язку з чим, на думку суду має місце бездіяльність Львівської міської ради щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_2

У зв'язку з тим, що суд дійшов висновку саме про протиправну бездіяльність відповідача у ненаданні письмової відповіді на звернення позивача, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню частково.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання ЛМР взяти під особистий контроль виконання ЛКП "Залізничнетеплоенерго" договірних зобов'язань, визначених умовами Договору приєднання від 01.06.2014 (в редакції чинній станом на 01.10.2017), в частині проведення повірки квартирного лічильника теплової енергії за адресою: м.Львів, вул. Перфецького,11/80, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 78 Господарського кодексу України (далі - ГК України) комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Статутний капітал комунального унітарного підприємства утворюється органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу комунального унітарного підприємства визначається відповідною місцевою радою.

Згідно преамбули Статуту ЛКП "Залізничнетеплоенерго" є правонаступником комунального підприємства теплових мереж Залізничного району м.Львова, перетворене ухвалою № 118 від 21.01.1999 4-ої сесії 3-го скликання Львівської міської ради (надалі - власник) і підпорядковане департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, яке є представником власника територіальної громади (надалі - Уповноважений орган).

Управління підприємством здійснює його керівник.

Керівник призначається на посаду шляхом укладення з ним контракту, який укладається Уповноваженим органом за погодженням з міським головою.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про місцеве самоврядування" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, у пункті 62 рішення у справі "Єршова проти Російської Федерації" ЄСПЛ зазначив, що, враховуючи публічний характер діяльності підприємства, істотний ступінь контролю за його майном з боку муніципальних органів влади і рішень останніх, які мали наслідком передачу майна і подальшу ліквідацію підприємства, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що підприємство не було наділене достатньою організаційною та управлінською незалежністю від муніципальних органів влади. Отже, незалежно від статусу підприємства як самостійної юридичної особи, муніципальна влада і відповідно держава мають бути в межах Конвенції визнані відповідальними за діяльність і бездіяльність підприємства.

Таким чином, орган місцевого самоврядування несе повну субсидіарну відповідальність за зобов'язаннями створеного ними комунального підприємства.

Вказана позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 5023/4388/12.

Порядок подання засобів обліку на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474, визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 24 цього Порядку витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Статтями 19, 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

До складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 22.04.2015 2015 року у справі № 6-60цс15, у постанові від 12.04.2018 у справі № 398/3144/16-ц.

Як вбачається з договору приєднання про надання про надання послуг з централізованого опалення, та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛКП "Залізничнетеплоенерго" від 01.07.2014, споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, а виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у томі числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Таким чином, враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо того, що відповідальність за проведення періодичних метрологічних повірок покладається на надавача комунальних послуг.

Враховуючи те, що надавач послуг - ЛКП "Залізничнетеплоенерго" згідно Статуту підпорядковане департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, суд вважає за доцільне зобов'язати Львівську міську раду в особі департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради вирішити питання щодо проведення повірки квартирного лічильника теплової енергії в квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачі доказів на спростування позовних вимог суду не надали.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині обґрунтованими, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку позовні вимоги ОСОБА_2 до Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ЛКП "Залізничнетеплоенерго" про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Львівської міської ради в особі департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради як нереагування на звернення ОСОБА_2 з питань проведення періодичної повірки квартирних лічильників теплової енергії, протиправною.

Зобов'язати Львівську міську раду в особі департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради вирішити питання щодо проведення періодичної повірки квартирного лічильника теплової енергії в квартирі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1

У задоволенні решти вимог відмовити.

Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 квітня 2019 року.

Суддя В.М. Сакалош