Справа № 520/2818/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 квітня 2019 р. № 520/2818/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 (іпн.НОМЕР_1, АДРЕСА_1, ) до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків,61022, ) про визнання дії протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати дії Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з січня 2019 р. за довідкою від 17.12.2018 р. №137 та з лютого 2019 р. за довідкою від 14.01.2019 № 50 неправомірними; зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового довічного утримання судді у відставці з 04 грудня 2018 р. за довідкою від 17.12.2018 № 137 та з 01 січня 2019 р. за довідкою від 14.01.2019 № 50; справу розглядати у спрощеному провадженні, відповідно до ст. 257 КАС України; судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці, як судді апеляційного суду Черкаської області у відставці, призначено та виплачується щомісячне грошове утримання у розмірі 90% винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Позивач вважає, що відповідач повинен був здійснити перерахунок його пенсії з 04.12.2018 на підставі довідки Господарського суду Харківської області від 17.12.2018 за №137 та з 01.01.2019 року на підставі довідки від 14.01.2019 року № 50, проте останні здійснені з 01.01.2019 та 01.02.2019 року відповідно.

Ухвалою від 25.03.2019 року у справі відкрито провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог аргументуючи свою позицію тим, що відповідачем на підставі поданих позивачем заяв правомірно здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці із 01.01.2019 та із 01.02.2019.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Як встановлено із матеріалів справи, позивачка звільнена у відставку з посади судді та перебуває на обліку у відповідача отримуючи щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

18.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Харківської області від 17.12.2018 за №137.

14.01.2019 відповідач листом №1004/І-11 повідомив позивачку про перерахунок її грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 на підставі довідки Апеляційного суду Черкаської області від від 17.12.2018 за №137.

14.01.2019 позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки від 14.01.2019 №50, що видана Господарським судом Харківської області. Перерахунок пенсії здійснено з 01.02.2019 року.

Позивачка не погоджуючись з нездійсненням перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 та з 01.01.2019 звернулася з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Матеріальне забезпечення суддів, в тому числі суддів у відставці, та гарантії їх соціального захисту є одним із складових елементів принципу незалежності суддів.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ.

З дня набрання чинності даним Законом, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ втратив чинність, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 розділу XII Закону № 1402-VIII від 02.06.2016.

Статтею 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) (у редакції, чинній на момент призначення позивачеві довічного грошового утримання) передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Пунктом 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року№ 1402-VIII передбачено, що в інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Згідно з приписами статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічні приписи містяться в статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VІ від 07.07.2010 в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 № 192-VІІІ.

Тобто, у питаннях визначення розмірів суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання норми Закону № 2453-VI зберігають чинність, а позивач має право на перерахунок раніше призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, у тому числі у зв'язку зі збільшенням посадового окладу.

04.12.2018 Конституційним Судом України було прийнято рішення № 11 -р/2018 у справі № 1 -7/2018(4062/15), пунктом 1 резолютивної частини якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII.

Отже, з 04.12.2018 підлягають застосуванню положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI у його первинному вигляді, тобто в редакції Закону «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VIII, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за №200/14891 затверджено Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №3-1 заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об'єднаних управлінь через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. (пункт 3 розділу ІІ Порядку №3-1).

При цьому, відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Таким чином, Порядком №3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться саме з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Суд зауважує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України № 11 -р/2018 у справі № 1 -7/2018(4062/15), зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою мала місце саме у грудні 2018 року.

Відповідно, в спірних правовідносинах, перерахунок щомісячного довічного утримання (як зміна раніше нарахованої суми платежів у зв'язку зі зміною обставин, переведення розрахунку в інші величини) позивачки як судді у відставці має проводитись з 01.01.2019, тобто з 01 числа місяця, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, а не з 04.12.2018 (дата ухвалення рішення Конституційним Судом України) та відповідно з 01.02.2019 року.

Щодо посилань на ч.2 ст.27 Закону України «Про Конституційний суд України», якою визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми винагороди судді з дня виникнення права на відповідний перерахунок, то суд зауважує, що вони діють тільки в межах визначеного виду відносин і встановлюють для нього певні особливості порівняно із загальним правилом, а отже не можуть бути застосовані для спірних правовідносин.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для перерахунку щомісячного довічного утримання з 04.12.2018 та з 01.01.2019 року відповідно.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.