Справа № 263/16497/17
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2019 року справа №263/16497/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Шишова О.О.,суддів Сіваченка І.В.,Гаврищук Т.Г., при секретарі судового засідання Верховецької Г.О., за участю представника відповідача Бердник Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2018 р. у справі № 263/16497/17 (головуючий І інстанції Ковтуненко В.О. ), яка складена в повному обсязі 28 грудня 2019 року у м. Маріуполь Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії ,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що він отримує пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Донецьким обласним військовим комісаріатом Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено довідку про грошове забезпечення колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 для перерахунку раніше призначеної пенсії від 28.11.2016 року, згідно якої премія зазначена у розмірі 90 % посадового окладу, щомісячна додаткова винагорода (ПКМУ889) 100% від грошового забезпечення. Проте, відповідач відмовив у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для її перерахунку. Вважає, що така бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області щодо є протиправною. Просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку пенсії у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців з 01 квітня 2012 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести позивачу перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 28.11.2016 року наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснити відповідні виплати з 1 квітня 2012 року.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив у повному обсязі. Визнав протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців з 01 квітня 2012 року. Зобов`язав відповідача провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 28.11.2016 року наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснити відповідні виплати з 1 квітня 2012 року.

З судовим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. Звернувся з апеляційною скаргою у якій зазначив, що позивач звернувся до суду з пропуском строку звернення до суду. Щодо вимоги позивача щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 безпідставні, оскільки позивач вже отримує підвищення до пенсії відповідно до означеної постанови. Пенсія позивачу призначена, як штурману по керуванню літаками. Порядок перерахунку означеній категорії осіб встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), яка набула чинності 01.03.2018 року. Пунктом 1 означеної постанови затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1. Пунктом 1,2,7 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанови 103) зазначено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262 до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови №704. На виконання вимог вищезазначених постанов Донецьким обласним військовим комісаріатом головному управлінню направлена довідка про розмір грошового забезпечення на ОСОБА_1 №ФС60224/11/42 від 15.03.2018 року. Перерахунок пенсії здійснено з 01.01.2018 року відповідно до вимог чинного законодавства, пенсія після проведення перерахунку складає 6728,55 грн., розмір доплати за період з 01.01.2018 року по 30.04.2018 року становить 7835,85 грн. На підставі вищевикладеного головне управління просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суд першої інстанції без змін.

У судовому засіданні представниця відповідача підтримала доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Позивач у справі, у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. При таких обставинах суд апеляційної інстанції розглянув справу у відсутність особи, яка не з`явилася.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно довідки Донецького обласного військового комісаріату, надісланого Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.11.2016 року, про грошове забезпечення колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 премія зазначена у розмірі 90% посадового окладу, щомісячна додаткова винагорода (ПКМУ 889) 100% від грошового забезпечення.

Згідно листа Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 01.06.2017 року за № 535-к-01 щомісячна додаткова винагорода не входить до сум грошового забезпечення при призначенні розміру пенсії.

Відповідно до листа ГУ НП в Донецькій області від 09.06.2017 року за №К-55/303/01-2017 згідно відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області, ОСОБА_1 звертався до суду з приводу перерахування пенсії, проте суд не зобов`язав ГУ ПФУ в Донецькій області до виплати коштів з урахуванням перерахування, тому ОСОБА_1 отримує щомісячно пенсію без перерахування.

Відповідачем так і не здійснений перерахунок пенсії на підставі довідки від 28.11.2016 року, наданої позивачу Донецьким обласним військовим комісаріатом про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01.04.2012 р.

Спірним по справі є питання правомірності врахування премії в розмірі 90% відповідно до Постанови КМУ № 355 та щомісячної винагороди в розмірі 100%, відповідно до Постанови КМУ № 889 (що зазначено у довідці Донецького військового комісаріату від 28.11.2016 № ФС-60224) для перерахунку пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 квітня 2012 року. Крім того спірним питання застосування строків звернення до суду.

Щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права, на дотримання яких вказує апелянт, суд апеляційної інстанції зазначає, що в Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права(статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде вже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд, у випадку, визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації прав громадян на соціальних захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежно також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім якщо інше прямо не передбачено законом.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в пергу чергу, з боку держави.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" і у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Враховуючи, що наявність вини слід встановити розглядаючи справу по суті суд апеляційної інстанції вважає безпідставним доводи апеляційної скарги про залишення позову без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 24 квітня 2018 року у справі № 646/6250/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017).

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що позивач неодноразово звертався до суду з позовами про відновлення порушених прав, про що свідчать: постанова Ленінського районного суду м. Донецька від 15.11.2011 року, постанова Ленінського районного суду м. Донецька від 07 травня 2013 року, постанова Ленінського районного суду м. Донецька від 11 грудня 2013 року, що свідчить про тривалий характер порушення його права.

Щодо застосування положень Постанови КМУ № 355 від 23 квітня 2012 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу та деяких інших осіб», (далі - Постанова № 1294) затверджений порядок призначення (перерахунку) пенсій та визначено складові грошового забезпечення для призначення та перерахунку пенсій. (у редакції станом на час спірних правовідносин)

Підставою для перерахунку позивачу пенсії, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є зміна Кабінетом Міністрів України розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України № 393, перерахунок раніше призначених пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Структура та умови грошового забезпечення військовослужбовців, запроваджені постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 7 листопада 2007 року, не змінювалися з моменту їх запровадження, жодних рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або щодо введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, Кабінетом Міністрів України не приймалося.

Пунктом 1 Постанови КМУ від 23 квітня 2012 р. № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Постанова КМУ № 355) установлено з 1 липня 2012 р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в Постанові КМУ № 355 не приймалось рішень щодо змін розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Постановою № 355 передбачено підвищення до пенсії у відсотковому відношенні до розміру пенсії, а не перерахунок у зв`язку зі зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців. У Постанові КМУ № 355 йдеться про підвищення пенсії а не про підвищення розміру премії до 90 %, як зазначено у довідки наданої військовим комісаріатом.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам викладеним у рішенні Верховного суду від 22 січня 2019 року № 161/16953/16-а.

Щодо врахування щомісячної додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 22 вересня 2010р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова КМУ № 889), суд апеляційної інстанції зазначає, що у пункті 1 (у редакції на час спірних правовідносин) установлена щомісячна додаткова грошова винагорода:

1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ).

Відповідно до ст. 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Верховний Суд у рішенні від 06 березня 2019 року по справі № 826/8330/17 зазначив, що, щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Проте у даному випадку ОСОБА_1 під час проходження служби таку грошову винагороду не отримував, оскільки вона була введена Постановою КМУ № 889 зі змінами з 26.03.2013 року а позивачу призначена пенсія з 11 грудня 1977 року.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що додаткову грошову винагороду військовослужбовця, яка не призначалась та не отримувалась ОСОБА_1 під час проходження служби неможливо враховувати під час перерахунку пенсії з застосуванням положень Постанови КМУ № 889.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що Пенсійний фонд України в Донецькій області діяв в межах наданих повноважень відповідно дод законодавства.

Пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи вимоги в повному обсязі, порушив норми матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню. Рішення суду першої інстанції необхідно скасувати а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складений 24 квітня 2019 року.

Керуючись статями 309, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2018 р. у справі № 263/16497/17 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 грудня 2018 р. у справі № 263/16497/17 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії - відмовити.

На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України складення рішення у повному обсязі відкласти на строк до 5 днів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В.Сіваченко

Т.Г.Гаврищук