Справа № 120/1001/19-а
Суддя: Демитор Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 квітня 2019 р. Справа № 120/1001/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Демитор Наталії Володимирівни, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

22.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом в якому просив:

- визнати протиправною відмову Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у перерахунку йому щомісячної основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст. ст. 50,54, 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

- зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати та виплатити йому основну державну пенсію у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням вже проведених виплат.

- зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати та виплатити йому щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням вже проведених виплат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, І категорії, інвалідом 3 групи.

До листопада 2011 року отримував пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 Закону як інвалід 3-ї групи - 50 % пенсії за віком.

14.02.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області своїм листом №14/Б-7 від 11.03.2019 року відмовило позивачу, зазначивши, що ОСОБА_1 отримує основну та додаткову пенсію відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому правові підставі для поновлення нарахування виплати основної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відсутні.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не проведено перерахунок пенсії відповідно до статей 50,54 Закону країни "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 01 січня по 02 серпня 2014 , останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справі, в порядку письмового провадження.

Крім того, дано ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк для надання відзиву на позовну заяву.

02.04.2019 року відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження, про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи, однак, станом на день розгляду справи, на адресу суду, у встановленні судом строки, відзив не надходив.

У відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 3 групи, (захворювання якого пов'язане з виконанням обов'язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), що підтверджується посвідченням від 25.03.2004 року, серії А № 438715 та вкладкою до посвідчення № 155931 від 25.03.2004 року.

З 16.03.2004 року позивач перебуває на обліку в Жмеринському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по інвалідності 3 групи відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

14.02.2019 року позивач звернувся до Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо проведення перерахунку пенсії згідно ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року, а саме державну пенсію нараховувати та виплатити в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплати різниці між перерахованою та фактично виплаченою сумою пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Листом № 14/Б-7 від 11.03.2019 року Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило, що Верховною радою України прийнято Закон України від 14.06.2011 року №3491- YI «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» в прикінцевих та перехідних положеннях якого доповнено п. 4 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах встановлених КМУ виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання п. 7 зазначеного Закону, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», якою встановлено нові розміри пенсій для інвалідів, яким встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою. Тому, з 01.01.2012 року нарахування та виплата пенсії здійснюється відповідно до Постанови КМУ від 23.11.200 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, мотивами відмови стало те, що відсутні законодавчі підстави для проведення перерахунку з 01.01.2014 року на підставі норм та положень ст. ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в редакції, яка втратила чинність та на яку заявник посилається.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Частиною 1 статті 50 Закону України Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам ІІI групи - 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно із пунктом 4 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції від 9 липня 2007 року, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІI групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14 червня 2011 року розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року N 20-рп/2011).

Відтак, Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» 06 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, п. 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У подальшому, п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22 грудня 2011 року (набрав чинності 01 січня 2012 року), п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06 грудня 2012 року (набрав чинності 01 січня 2013 року), установлено, що норми і положення ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз'яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28 грудня 2014 року, який набув чинності 1 січня 2015 року, п. 63 якого, зокрема розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідач посилається на те, що у 2014 році виплата основної та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, правомірно здійснювалася у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Водночас, згідно зі ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З 01 січня 2014 року Законом України від 16 січня 2014 року «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст. 50, 54 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок).

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком, з 01 січня 2014 року нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров'ю, повинно було здійснюватись у розмірі та на підставі ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Відтак, з 03 серпня 2014 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, оскільки на цей час був також чинний Порядок, яким визначено механізм обчислення пенсій, щодо яких виник спір, суд вважає, що за загальним правилом дії норм права у часі, оскільки ЗУ «Про державний бюджет України на 2014 рік» в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік» був прийнятий пізніше Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то саме положення Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» та Порядку підлягають пріоритетному застосуванню до спірних відносин з 03 серпня 2014 року.

Враховуючи зазначене, суд приходить до переконливого висновку, що в період з 01 січня по 02 серпня 2014 року пенсійний орган повинен був нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 в розмірі, визначеному ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Порядком.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права щодо пріорітетного застосування положення Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" над Порядком обчислення пенсій особам, які постражадли внаслідок Чорнобильсьокї ктатастрофи, висловлена у постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2016 року (справа № 285/4300/14-а) та постанові Верховного суду від 21 лютого 2018 року (справа №619/2262/17).

Однак, надаючи оцінку діям під час перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 у 2014 році відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідач не прийняв до уваги норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки у період з 01 січня 2014 року по 03 серпня 2014 року положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому позивач у цей період має право на отримання пенсії по інвалідності у розмірі, який встановлено вказаними статтями.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

З урахуванням викладеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог.

У відповідності до положень статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Жмеринського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у перерахунку ОСОБА_1 щомісячної основної державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до вимог ст. ст. 50, 54, 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали вніслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року.

Зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 основну державну пенсію у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали вніслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язати Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали вніслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року з урахуванням вже проведених виплат.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( про/вул. Єсеніна, 7, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, ідентифікаційний код НОМЕР_1);

Відповідач: Жмеринське об'єднане управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області ( вул. Асмолова, 1, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, )

Рішення в повному обсязі складено 25.04.2019 р.

Суддя Демитор Наталія Володимирівна