Справа № 640/293/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/293/19 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Апеляційного суду Київської області про закриття провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2019 за клопотанням ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду та клопотанням Апеляційного суду Київської області про залишення адміністративного позову без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною бездіяльність керівника апарату Апеляційного суду Київської області Літвінової О.І. щодо незабезпечення належними умовами праці помічника судді Хурсякової О.І. в період перебування в трудових відносинах з Апеляційним судом Київської області з 22.06.2015 по 02.01.2018, у формі утиску за ознаками внутрішньо переміщеної особи з інвалідністю.

- визнати протиправними дії керівника апарату Апеляційного суду Київської області Літвінової О.І. під час винесення наказу № 703-ос/ка від 27.11.2017 «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці працівникам суду» у розмірі 30 % до посадового окладу помічникам суддів з 01.11.2017 по 29.12.2017 та наказу № 756-ос/кА від 28.11.2017 «Про преміювання працівників суду» яким встановлена щомісячна премія помічникам судді в розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час по відношенню до помічника судді Хурсякової О.І., у формі прямої дискримінації за ознакою внутрішньо переміщеної особи з інвалідністю.

- зобов'язати Апеляційний суд Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 заробітної плати за період з 01.11.2017 по 29.12.2017, з урахуванням недоотриманої премії у розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час за листопад 2017 року та недоотриманої надбавки у розмірі 30 % до посадового окладу з 01.11.2017 по 29.12.2017, з урахуванням раніше виплаченої заробітної плати за період з 01.11.2017 по 29.12.2017.

- визнати наказ виконуючого обов'язки керівника апарату Апеляційного суду Київської області Зельдич О.М. № 150-ос-ка від 10.03.2017 про продовження виконання обов'язків додаткового помічника судді Лівінського С.В. в частині строку до 31.12.2017 недійсним, протиправним, дискримінаційним у формі прямої дискримінації за ознаками внутрішньо переміщеної особи з інвалідністю.

- визнати трудовий договір оформлений наказом № 150-ос-ка від 10.03.2017 про продовження виконання обов'язків додаткового помічника судді Лівінського С.В. безстроковим.

- визнати наказ № 805-ос/кА від 21.12.2017 в частині звільнення з займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору протиправним.

- скасувати наказ № 805-ос/кА від 21.12.2017 в частині звільнення з займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору

- зобов'язати Апеляційний суд Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 компенсації за невикористану відпустку на підставі наказу № 74-ос/ка від 09.02.2018 «Про внесення змін до наказу № 805-ос/кА» від 21.12.2017 відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 з урахуванням недоотриманої премії у розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час за листопад 2017 року та недоотриманої надбавки у розмірі 30 % до посадового окладу 01.11.2017 по 29.12.2017.

- визнати дії Апеляційного суду Київської області щодо утримання з заробітної плати ОСОБА_2, як надлишково сплачених коштів за грудень 2017 року у сумі 9 714, 39 грн. протиправними.

- стягнути з Апеляційного суду Київської області на користь ОСОБА_2 кошти у сумі 9 714, 39 грн.

- поновити ОСОБА_2 на посаді помічника судді Апеляційного суду Київської області виконуючої обов'язки додаткового помічника судді Лівінського С.В. з 02.01.2018.

- зобов'язати Апеляційний суд Київської області нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 з 02.01.2018 по день поновлення на посаді виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», враховуючи перерахунок ОСОБА_2 заробітної плати за період з 01.11.2017 по 29.12.2017 з урахуванням недоотриманої премії у розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час за листопад 2017 року та недоотриманої надбавки у розмірі 30 % до посадового окладу з 01.11.2017 по 29.12.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2019 у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду відмовлено; клопотання Апеляційного суду Київської області про залишення адміністративного позову без розгляду задоволено частково: залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання наказу в.о. керівника апарату Апеляційного суду Київської області Зельдич О.М. № 150-ос-ка від 10.03.2017 про продовження виконання обов'язків додаткового помічника судді Лівінського С.В. в частині строку до 31.12.2017 недійсним, протиправним, дискримінаційним у формі прямої дискримінації за ознаками внутрішньо переміщеної особи з інвалідністю, визнання трудового договору оформленого наказом № 150-ос-ка від 10.03.2017 про продовження виконання обов'язків додаткового помічника судді Лівінського С.В. безстроковим, визнання наказу №805-ос/кА від 21.12.2017 в частині звільнення з займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору протиправним, скасування наказу № 805-ос/кА від 21.12.2017 в частині звільнення з займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору, поновлення ОСОБА_2 на посаді помічника судді Апеляційного суду Київської області, виконуючої обов'язки додаткового помічника судді Лівінського С.В., з 02.01.2018, зобов'язання Апеляційного суду Київської області нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 з 02.01.2018 по день поновлення на посаді виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, враховуючи перерахунок ОСОБА_2 заробітної плати за період з 01.11.2017 по 29.12.2017 з урахуванням недоотриманої премії у розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час за листопад 2017 року та недоотриманої надбавки у розмірі 30 % до посадового окладу з 01.11.2017 до 29.12.2017.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивач подала апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати її, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19.04.2019 від Апеляційного суду Київської області через канцелярію суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що зазначена категорія спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому провадження у справі необхідно закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання Апеляційного суду Київської області про закриття провадження у справі, колегія суддів вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження у справі є дії керівника апарату Апеляційного суду Київської області Літвінової О.І. під час винесення наказу № 703-ос/ка від 27.11.2017 «Про встановлення надбавки за інтенсивність праці працівникам суду» у розмірі 30 % до посадового окладу помічникам суддів з 01.11.2017 по 29.12.2017 та наказу № 756-ос/кА від 28.11.2017 «Про преміювання працівників суду» яким встановлена щомісячна премія помічникам судді в розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час по відношенню до помічника судді Хурсякової О.І., у формі прямої дискримінації за ознакою внутрішньо переміщеної особи з інвалідністю, наказ виконуючого обов'язки керівника апарату Апеляційного суду Київської області Зельдич О.М. № 150-ос-ка від 10.03.2017 про продовження виконання обов'язків додаткового помічника судді Лівінського С.В. в частині строку до 31.12.2017 недійсним, протиправним, дискримінаційним у формі прямої дискримінації за ознаками внутрішньо переміщеної особи з інвалідністю, наказ № 805-ос/кА від 21.12.2017 в частині звільнення з займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору, поновлення ОСОБА_2 на посаді помічника судді Апеляційного суду Київської області виконуючої обов'язки додаткового помічника судді Лівінського С.В. з 02.01.2018 та зобов'язання Апеляційного суду Київської області нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 з 02.01.2018 по день поновлення на посаді виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати2, враховуючи перерахунок ОСОБА_2 заробітної плати за період з 01.11.2017 по 29.12.2017 з урахуванням недоотриманої премії у розмірі 200 % посадового окладу за фактично відпрацьований час за листопад 2017 року та недоотриманої надбавки у розмірі 30 % до посадового окладу з 01.11.2017 до 29.12.2017.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися ця справа, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно пункту 6 частини першої статті 3 КАС України, адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, відповідно статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічна служба» в розумінні пункту 15 частини першої статті 3 КАС України - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», відповідно до преамбули якого він визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Закон України № 889-VIII «Про державну службу» регулює відносини, що виникають у зв'язку зі вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов'язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Відповідно до пункту 18 частини третьої статті 3 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Під час виконання своїх обов'язків державний службовець не зобов'язаний виконувати доручення працівників патронатної служби.

Обов'язки помічника судді, що передбачені Положенням про помічника судді, затвердженим рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 № 14, не передбачають виконання організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій.

Відповідно до частини першої статті 157 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» кожний суддя має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України.

Згідно з частиною першою статті 92 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» до посад патронатної служби належать посади радників, помічників, уповноважених та прес-секретаря Президента України, працівників секретаріатів Голови Верховної Ради України, його Першого заступника та заступника, працівників патронатних служб Прем'єр-міністра України та інших членів Кабінету Міністрів України, помічників-консультантів народних депутатів України, помічників та наукових консультантів суддів Конституційного Суду України, помічників суддів, а також посади патронатних служб в інших державних органах.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 92 Закону України № 889-VIII «Про державну службу» працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений.

Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби. Працівник патронатної служби може бути достроково звільнений з посади за ініціативою особи, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби.

На працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 Кодексу законів про працю України.

Таким чином, аналіз наведених вище норм права свідчить про те, що з 01.05.2016 працівники патронатної служби не є державними службовцями, а посада помічника судді не відноситься до посад державної служби та є патронатною службою.

За таких обставин посада, з якої було звільнено ОСОБА_2, не відноситься до публічної служби, оскільки не пов'язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи вищевикладене та суть спірних правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що цей спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а стосується трудових відносин і має вирішуватись судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 815/2546/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання, допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Апеляційного суду Київської області про закриття провадження у справі задовольнити.

Апеляційну скаргу Апеляційного суду Київської області задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.02.2019 скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Апеляційного суду Київської області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, поновлення на роботі - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений 24.04.2019.