Справа № 120/4254/18-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4254/18-а Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

25 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Охрімчук І.Г. Моніча Б.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року (рішення ухвалено у м.Вінниці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_3 селищної ради Томашпільського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 селищна об'єднана територіальна громада про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, в я кому просила: визнати протиправним та скасувати наказ, виданий Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 04 жовтня 2018 року за №2-13135/15-18-сг у відмові у наданні дозволу; зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок з метою передачі її у власність в розмірі 2,83га в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що в листопаді 2017 року як член фермерського господарства "Нива" звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням та відповідними додатками про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 2,83 га в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Наказом №2-13135/15-18-СГ від 04 жовтня 2018 року Головне управління Держгеокадастру повідомило, що враховуючи те, що бажана земельна ділянка, перебуває у користуванні ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серія ВН № 000012 від 28 серпня 1996 року, а відтак у ОСОБА_2 відсутнє право користування (власності) щодо бажаної земельної ділянки. У зв'язку із зазначеним позивач звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулася з апеляційною скаргою до суду, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. В апеляційній скарзі зазначає, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області у не наданні позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області є протиправною.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що фермерське господарство може володіти і користуватися землями своїх членів лише у разі, якщо такі земельні ділянки перебувають у власності (а не користуванні) члена фермерського господарства.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 селищна рада Томашпільського району Вінницької області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує, що ОСОБА_3 селищна рада є представницьким органом ОСОБА_3 Об'єднаної територіальної громади. А тому земельна ділянка передана ОСОБА_3 Об'єднаній територіальній громаді фактично передана на юридичну особу - представницький орган - ОСОБА_3 селищну раду.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що в листопаді 2017 року як член фермерського господарства "Нива" звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням та відповідними додатками про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 2,83 га в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Отримав відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 звернувся до суду.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 та вирішити питання про надання або про відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з метою передачі її у власність у розмірі земельної частки (паю) 2,83 га в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

На виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду Головним управлінням Держгеокадастру було повторно розглянуто клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 2,83 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Раківської сільської ради Томашпільського району.

Наказом №2-13135/15-18-СГ від 04 жовтня 2018 року Головне управління Держгеокадастру повідомило, що враховуючи те, що бажана земельна ділянка, перебуває у користуванні ОСОБА_4 на підставі державного акта на право постійного користування землею серія ВН № 000012 від 28 серпня 1996 року, а відтак у ОСОБА_2 відсутнє право користування (власності) щодо бажаної земельної ділянки, тому остання не може надаватись у власність відповідно до ст.13 Закону України "Про фермерське господарство" та частини 5 ст.116 Земельного кодексу України, керуючись ч.7 ст.118 Земельного кодексу України у зв'язку з невідповідністю місця розташування об'єкта (земельної ділянки) вимогам ст.32 Земельного кодексу України, адже визначений на графічному матеріалі об'єкт може бути наданий виключно особі, якій раніше надався у користування.

Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, оскаржуваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-13135/15-18-СГ від 04 жовтня 2018 року, є законним та скасуванню не підлягає.

Розглядаючи питання законності та обґрунтованості судового рішення, яким в позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідач, до повноваження якого відносяться питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, має розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою за умови подачі необхідних документів та відсутності підстав для відмови у наданні такого дозволу, які встановлені ч.7 ст.118 ЗК України.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем протиправно відмовлено позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з підстав, які не передбачені ч.7. ст.118 Земельного кодексу України.

Так, доводи викладені в наказі відповідача, що відповідно до ст.32 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 року №973-VI, громадянам України, членам фермерських господарств передача у власність земельної ділянки можлива лише за умови, коли вона перебувала у користуванні таких осіб, є необгрунтованими, оскільки позивач не вимагає від відповідача надання у власність зазначеної земельної ділянки, а лише просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, що не означає позитивного рішення про надання землі у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов'язані з неправомірністю його прийняття.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постановах Верховного суду від 18.01.2019 року справа №821/1234/18, від 24.01.2019 року справа №821/1202/18, від 26.02.2019 року справа №802/721/18-а.

З приводу врахування судом апеляційної інстанції факту передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 1080,3457 га, які розташовані на території ОСОБА_3 об'єднаної територіальної громади Томашпільського району Вінницької області у комунальну власність ОСОБА_3 селищній об'єднаній територіальній громаді, то судова колегія вказану обставину до уваги не приймає, оскільки остання матиме значення виключно на стадії виконання рішення у справі. В даному ж випадку, суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції на факт його відповідності нормам матеріального та процесуального права, і враховує при цьому, що предметом спору є протиправність наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від від 04 жовтня 2018 року №2-13135/15-18-СГ, а тому доводи апелянта стосовно відсутності у відповідача статусу розпорядника земельними ділянками на території ОСОБА_3 селищної ради Томашпільського району Вінницької області не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, щодо встановлення обставин у даній справі та надання їм відповідної правової оцінки.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, ОСОБА_3 селищної ради Томашпільського району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 селищна об'єднана територіальна громада про визнання протиправним та скасування наказу та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ №2-13135/15-18-сг від 04.10.2018р. Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про відмову у наданні дозволу ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки, з метою подальшого передання у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) 2,83 в умовних кадастрових гектарах на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності ).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки, з метою подальшого передання у власність для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю) 2,83 в умовних кадастрових гектарах на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності ).

Стягнути на користь ОСОБА_2 (24200, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на відшкодування судових витрат, у зв'язку зі сплатою судового збору 1762,00 грн. (тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м.Вінниця, вул.Келицька, 63, ).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 25 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_6 ОСОБА_7