Справа № 420/993/19
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/993/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльності Одеської митниці ДФС, що полягає у не підготовці у визначений законом строк та неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області Висновку про повернення надміру сплачених ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 32912,9 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.) та зобов'язати Одеську митницю ДФС вчинити дії, а саме повернути ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надмірно сплачені до державного бюджету України платежі у сумі 32912,9 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.) шляхом підготування Висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» надмірно сплачених до бюджету платежів у сумі 32912,9 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.) та подати його для виконання до Головного управління Державної Казначейської служби України в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що внаслідок неправомірного коригування Одеською митницею ДФС митної вартості товарів ТОВ «Дунайська імпортна компанія» сплачено до бюджету платежів у більшому розмірі, чим потрібно було сплатити порівняно з рівнем митної вартості товарів, визначеним декларантом. Після вступу в законну силу рішення суду щодо визнання неправомірним та скасування Рішення про корегування митної вартості, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» звернулось до Одеської митниці ДФС з заявою №13/09-18 від 05.09.2018 року про повернення платнику податків надміру сплачених сум грошових зобов'язань. Після вирішення цього питання Верховним судом позивач повторно звернувся до відповідача з відповідною заявою №22/10-18 від 22.10.2018 року. Але, Одеська митниця ДФС у своїх відповідях на вищевказані заяви повідомила про неможливості повернення грошей у зв'язку з тим, що у митниці відсутня інформація щодо наявності рішення суду про повернення надміру сплачених сум митних платежів ТОВ «Дунайська імпортна компанія». Позивач вважає таку позицію відповідача неправомірною та зазначає, що відповідач грубо порушує норми діючого законодавства України, а також намагається перешкодити відновленню законних прав та інтересів позивача щодо повернення надмірно сплачених сум митних платежів внаслідок прийняття незаконних рішень про коригування митної вартості товарів.

Представником відповідача 20.03.2019 року надано до суду відзив на позов (а.с.110-114), в якому відповідач зазначає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що до Одеської митниці ДФС надійшла заява ТОВ «Дунайська імпортна компанія» №13/09-18 від 05.09.2018 року в якій позивач просив повернути йому надмірно сплачені кошти на загальну суму 32912,87 грн., яка складається з суми ввізного мита в розмірі 6033,17 грн. та ПДВ в розмірі 26879,70 грн. та перерахувати їх на його рахунок в ПАТ «Альфа-Банк». В додатках до заяви було зазначено: копія митної декларації № UA500060/2017/009378 від 23.06.2017 року, копія митної декларації №UA500060/2017/009391 від 23.06.2017 року, копія картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00762, копія рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000058/2; копія рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року. Також до Одеської митниці ДФС надійшла заява ТОВ «Дунайська імпортна компанія» №22/10-18 від 22.10.2018 року в якій позивач вимагав повернути надмірно сплачені кошти вказані в таблиці та перерахувати їх на його рахунок в ПАТ «Альфа-Банк», будь-яких документів до цієї заяви не додавалось. Відповідач звертає увагу суду на те, що в заявах №13/09-18 від 05.09.2018 року, №22/10-18 від 22.10.2018 року позивач не просив митницю підготувати та подати до Головного управління ДКС України висновок про повернення надмірно сплачених до Державного бюджету України митних платежів, а тому митниця не вчиняла бездіяльності з непідготовки та неподання до Головного управління Державної казначейської служби України вищевказаного висновку. Також, відповідач зазначає, що ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до заяв №13/09-18 від 05.09.2018 року, № 22/10-18 від 22.10.2018 року не додано копій судових рішень у справі № 815/5830/17 за адміністративним позовом ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, які відповідають вимогам пункту 6.8.8 Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, яка затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року №174, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року у справі №815/5830/17, які підписані працівником апарату суду та скріплені номерною печаткою суду, на копіях судових рішень у верхньому правому куті проставляється штамп "Копія", після тексту судового рішення проставляється штамп суду "Згідно з оригіналом". Крім того, резолютивна частина постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року у справі №815/5830/17 за адміністративним позовом TOB «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, не містить положень щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень - Одеської митниці ДФС повернути ТОВ «Дунайська імпортна компанія» сплачені ним суми митних платежів. Також відповідач зазначає, що ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до поданих ним заяв не додано документів, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів - платіжних доручень або інших розрахункових документів, які підтверджують сплату митних платежів в зазначеному позивачем розмірі, а тому ТОВ "Дунайська імпортна компанія" не виконано вимоги пункту 3 розділу III Порядку повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, який затверджений наказом Міністерства фінансів України 18.07.2017 №643. Крім того, обов'язковою умовою для надання контролюючим органом висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів є відсутність у платника податків податкового боргу. При цьому, до заяв ТОВ «Дунайська імпортна компанія» №13/09-18 від 05.09.2018 року, №22/10-18 від 22.10.2018 року не було додано доказів відсутності у позивача податкового боргу. Таким чином, Одеська митниця ДФС діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому позовні вимога позивача не підлягають задоволенню.

Представником позивача 02.04.2019 року надано додаткові пояснення, в яких представником зазначено, що повністю підтримує обґрунтування позовних вимог наведених у наданому до суду адміністративному позові, наполягає на їх задоволенні. Також, представник зазначає, що в заяві №13/09-18 від 05.09.2018 року зазначені усі необхідні данні, які стосуються повернення платежів. У повторній заяві №22/10-18 від 22.10.2018 року також вказані усі необхідні данні для повернення коштів, які є у п.3 розділу III Порядку №643. Платіжні документі, що підтверджують зарахування Одеськой митнецею ДФС митних платежів ТОВ «Дунайська імпортна компанія» за розмитнення товару знаходяться у розпорядженні самої митниці. Більш того, випустив спірний товар у вільних обіг, Одеська митниця ДФС підтвердила тим самим отримання сплати митних платежів від ТОВ «Дунайська імпортна компанія». В розпорядженні Одеської митниці ДФС є усі рішення суду, щодо скасування неправомірно винесених Рішення про корегування митної вартості товару та Картки відмови.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представником позивача, 08.04.2019 року надано до суду клопотання, в якому представник просив проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представником відповідача, 15.04.2019 року надано до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У зв'язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом в рамках розгляду справи №815/5830/17, між TOB «Дунайська імпортна компанія» (покупець за контрактом) та Фірмою "FRUTOPOLIS S.A." (Греція) 27.04.2017 року (продавець за контрактом) укладено зовнішньоекономічний контракт №336/17 (а.с. 18-26), відповідно до умов п. 1.1 якого продавець зобов'язався поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар, вказаний у інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту, в порядку та на умовах обумовлених в контракті.

За умовами контракту фірма "FRUTOPOLIS S.A." поставила ТОВ «Дунайська імпортна компанія» партію товару за специфікацією №29 від 19.06.2017 року, а саме: персики свіжі, класу А, у пластикових ящиках - 2010 од., на 26 дерев'яних піддонах, врожай 2017 р., вага «брутто» - 21691 кг, вага «нетто» - 20296 кг, на загальну суму 8321,36 евро, де 0,41 евро за 1 кг, без урахування транспортних витрат.

На виконання умов зазначеного Договору декларантом ТОВ «Дунайська імпортна компанія» ОСОБА_1, з метою митного оформлення товару для підтвердження його митної вартості до митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС була подана электрона митна декларація № /2017/009378, в якій було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньо-економічного контракту №336/17 від 27.04.2017 року, на підтвердження чого позивачем були надані документи: зовнішньоекономічний контракт №336/17 від 27.04.2017 року; специфікацію №29 від 19.06.2017 року; інвойс №029 від 19.06.2017 року; прайс-лист від 16.06.2017 року; сертифікат походження товару форми EUR.1 №А702742; митну декларацію країни відправлення №17GREX90 від 19.06.2017 року та ін.

Одеською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №500060/2017/000058/2 від 23.06.2017 року та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз'яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Отже, Одеською митницею ДФС відмовлено позивачу в митному оформленні та пропуску товарів Рішенням №UA500060/2017/000058/2 від 23.06.2017 року про коригування митної вартості Товару.

Не погодившись із визначеною відповідачем митною вартістю товару, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» скористалось наданим ч.7 ст.55 МК України правом на звернення до митного органу із заявою про випуск товарів, що декларується у вільний обіг на умовах фінансової гарантії та сплатило при митному оформленні в якості гарантії у формі грошової застави - 32912,9 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.) та звернувся до суду про скасування вищевказаного рішення про корегування митної вартості товарів.

Судом встановлено, що позивач не погодившись з рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови, звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 року по справі №815/5830/17 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060/2017/000058/2 від 23.06.2017 року, визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00762 від 23.06.2017 року відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2018 року скасовано, та прийнято нову постанову, якою визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів за №UA500060/2017/000058/2 від 23.06.2017 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500060/2017/00762 від 23.06.2017 року.

Ухвалою Верховного суду від 17.09.2018 року касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 у справі №815/5830/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів і транспортних засобів комерційного призначення - повернуто заявнику.

Надалі, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» 05.09.2018 року звернулось до Одеської митниці ДФС із заявою №13/09-18 про повернення ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надміру сплачених коштів на загальну суму 32912,87 грн., яка складається з ввізного мита в розмірі 6033,17 грн., та ПДВ в розмірі 26879,70 грн. (а.с.56).

До вказаної заяви позивачем додано: копію митної декларації №UA500060/2017/009391 від 10.07.2017 року, митної декларації №UA500060/2017/009378 від 23.06.2017 року, копію картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00762, копію Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000058/2 року, копію рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року.

Листом від 28.09.2018 року за №4816/10/15-70-19-02 (а.с.61-83) Одеська митниця ДФС відмовила в задоволенні заяви позивача від 05.09.2018 року.

Позивач повторно 22.10.2018 року звернувся до Одеської митниці ДФС із заявою №22/10-2018 про повернення ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надміру сплачених коштів на загальну суму 32912,87 грн., яка складається з ввізного мита в розмірі 6033,17 грн., та ПДВ в розмірі 26879,70 грн. (а.с.57-60).

Листом від 21.11.2018 року за №6045/10/15-70-19-02 (а.с.84-96) Одеська митниця ДФС відмовила в задоволенні заяви позивача від 22.10.2018 року.

У своїх листах Одеська митниця ДФС зазначила, що повернення з Держбюджету сум надмірно сплачених до бюджету митних платежів здійснюється за умови дотримання положень та вимог, визначених ПКУ, МКУ, Порядком №1146 та Порядком №643.

Не погоджуючись з позицією та діями відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб'єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до п.43.1 та п.43.3 ст.43 ПК України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.301 МК України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 43.2 ст.43 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно з п.43.3 та п.43.4 ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Порядком повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженим Наказом МФУ №643 від 18.07.2017 року визначено послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби при поверненні суб'єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев'ятій, десятій статті 55, частині п'ятій статті 299, частинах третій, п'ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка А до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.), частині третій статті 11 глави ІІ Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року (далі Порядок №643).

Розділу ІІІ передбачено саме порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.

Повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 301 Митного кодексу, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів (п.1 розділу ІІІ Порядку №643).

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №643 передбачені вимоги до заяви, зокрема, у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

4) напрям(и) перерахування суми коштів: а) на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів; б) для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); в) для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на депозитний рахунок 3734 іншої митниці ДФС;на банківський рахунок 2603 (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою); г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо повернення сум відповідних митних платежів;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Відповідно до пунктів 4-6 Порядку №643 після реєстрації в митниці ДФС заява платника податку про повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені передається на опрацювання до Підрозділу.

Підрозділ перевіряє факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. За результатами опрацювання готує висновок або лист про відмову в поверненні коштів з відповідним обґрунтуванням (пункт 11 цього розділу).

Заява платника податку, висновок, завізований керівником (заступником керівника) Підрозділу, реєстри висновків за відповідними платежами, підготовлені за формами згідно з додатками 1, 2 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124, та акт звірки (у разі складання) подаються керівнику (заступнику керівника) митниці ДФС для прийняття рішення та підписання висновку і реєстрів за відповідними платежами.

Митниця ДФС у строк не пiзнiше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за відповідними платежами для виконання вiдповiдному органу Державної казначейської служби України (п.8 Порядку № 643).

У разі якщо заявником не виконано вимоги пункту 3 цього розділу, надано недостовірні дані та/або за наявності у нього податкового боргу, готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відмова (п.11 розділу ІІІ Порядку №643).

Наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146 затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та пені, який регламентує взаємовідносини територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) з місцевими фінансовими органами та територіальними органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань за платежами, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, з метою належного виконання положень статей 43, 102 Податкового кодексу України, частини 2 статті 45 та частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України (далі Порядок №1146).

Положеннями Порядку №1146 кореспондуються з положеннями розділу ІІІ Порядку №643 та містять аналогічні приписи що стосуються порядку, дій та вимог при поверненні з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені.

Відповідно до абз.2 п. 6 Порядку №1146 заява платника про повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, після реєстрації передається до структурного підрозділу митниці ДФС, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Згідно з положеннями п.8 Порядку №1146 у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує, зокрема, висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

За платежами, належними державному бюджету, орган ДФС у строк не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви передає висновки згідно з реєстром висновків за платежами, належними державному бюджету, для виконання відповідному органу Казначейства.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь (п.11 розділу ІІІ Порядку №1146).

У разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та пені (абз.9 п.8 Порядку №1146).

Як встановлено судом, ТОВ «Дунайська імпортна компанія» 05.09.2018 року за №13/09-18 подано заяву про повернення ТОВ «Дунайська імпортна компанія» надміру сплачених коштів на загальну суму 32912,87 грн., яка складається з ввізного мита в розмірі 6033,17 грн., та ПДВ в розмірі 26879,70 грн., до якої додано копію митної декларації №UA500060/2017/009391 від 10.07.2017 року, митної декларації №UA500060/2017/009378 від 23.06.2017 року, копію картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500060/2017/00762, копію Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2017/000058/2 року, копію Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2018 року.

Отже, заява №13/09-18 від 05.09.2018 року подана позивачем із дотриманням вимог законодавства, зокрема Порядку №643, та в ній зазначено: суму коштів до повернення (зокрема: 32912,87 грн.); причини виникнення такої суми коштів; найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ; причину повернення коштів (набрання законної сили постановою Одеського апеляційного адміністративного суду); реквізити, за якими здійснено сплату (рахунок 0026 банк отримувач ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку 820019); також вказано напрям перерахування коштів (поточний рахунок позивача в установі банку із зазначенням реквізитів).

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що до заяви не додано документу, який підтверджує здійснення надмірної оплати, чим позивачем, як заявником, не дотримано вимоги Порядку №643, адже Порядком №643 визначено, що до заяви додається документ, що підтверджує суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені.

Суд зазначає, що в митній декларації від 23.06.2017 року №UA500060/2017/009391, в графі 47 «нарахування платежів», зазначені суми, які були сплачені позивачем для випущення товару у вільний обіг, а саме:

« 020» - 13827,81 грн., - сума мита, визначена позивачем при поданні першої митної декларації для розмитнення товару, а « 020» - 6033,17 грн., - це сума, визначена митницею (донарахування);

« 028» - 61607,30 грн., - сума ПДВ, визначена позивачем, а « 028» - 26879,70 грн., - сума ПДВ, визначена митницею після винесення рішення про корегування митної вартості товару (донарахування).

Необґрунтованим суд також вважає посилання відповідача на те, що позивачем не надано до заяви доказів відсутності у Товариства податкового боргу, адже Порядок №643 не містить такої вимоги.

При цьому, Порядком №643 передбачено, що Підрозділ, опрацьовуючи заяву, перевіряє, факт перерахування суми коштів з відповідного рахунку до державного бюджету за допомогою автоматизованої системи митного оформлення та відсутність у нього податкового боргу. Отже, як вбачається із зазначеного, наявність чи відсутність податкового боргу перевіряється і встановлюється саме працівниками підрозділу митного органу, а не доводяться заявником при зверненні. Тобто, позивач, відповідно до законодавства, не повинен був надавати докази на підтвердження відсутності боргу, а відповідач при перевірці заяви самостійно мав би встановити наявність чи відсутність податкового боргу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що подана ТОВ «Дунайська імпортна компанія» заява від 05.09.2018 №13/09-18 подано із дотриманням вимог законодавства, відповідно до вимог Порядку №643 та Порядку №1146, з дотриманням положень МК України та ПК України.

Отже, відповідачу надано заяву з додатками, оформлену у відповідності до вимог законодавства, проте, відповідач, будучи наділеним відповідними повноваженнями не вчинив відповідних дій та не склав висновок про повернення коштів позивачу.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови, оформленої у формі листів від 28.09.2018 року за №4816/10/15-70-19-02 та від 21.11.2018 року за №6045/10/15-70-19-02, у непідготовці у визначений законом строк та неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області Висновку про повернення надміру сплачених ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 32912,87 грн., яка складається з ввізного мита в розмірі 6033,17 грн., та ПДВ в розмірі 26879,70 грн.

Щодо позовної вимоги зобов'язати відповідача прийняти висновок про повернення позивачу з Державного бюджету України суми надміру сплачених митних платежів за його заявою та скерувати цей висновок до виконання ГУ ДКС України в Одеській області, суд зазначає наступне.

Повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, тому суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів.

Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Правову позицію з даного приводу висловив Верховний Суд у постанові від 28.02.2019 року по справі №826/4987/16, Верховний Суд України в постанові від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15.

Верховний Суд України, зокрема в постанові від 12.2014 року по справі №21-201а14 та від 25.11.2014 року у справі №21-207а14, зазначав, що якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених статтею 301 МК України, статтею 43 ПК України і статтею 45 БК України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

Отже, неподання відповідачем відповідного висновку до органів держказначейства свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, оскільки митним органом, за результатами отриманої заяви позивача, не було вжито заходів та вчинено дій, визначених Порядком №618 та Порядком №1146. Тобто митницею не виконано процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеними вище Порядками, а тому наявні підстави для зобов'язання їх вчинити.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Суд зазначає, що позивачем допущено арифметичну помилку при обрахунку загальної суми, котра підлягає стягненню, а саме: сума від додавання 6033,17 грн. + 26879,70 становить 32912,87 грн., при цьому позивачем загальна сума зазначена в розмірі 32912,9 грн. Суд не вважає вказану помилку такою, що впливає на суть спірних правовідносин, адже дана арифметична помилка спростовується матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд вважає, що для належного способу захисту порушеного права позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання Одеську митницю ДФС підготувати Висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» надмірно сплачених до бюджету платежів у сумі 32912,87 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.) та подати його для виконання до Головного управління Державної Казначейської служби України в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Саме такий спосіб захисту порушеного права позивача, в даному випадку, є належним та достатнім.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці ДФС, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльності Одеської митниці ДФСЄ, що полягає у не підготовці у визначений законом строк та неподанні до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області Висновку про повернення надміру сплачених ТОВ «Дунайська імпортна компанія» до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 32912,9 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.).

Зобов'язати Одеську митницю ДФС підготувати Висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» надмірно сплачених до бюджету платежів у сумі 32912,87 грн. (ввізне мито 6033,17 грн. та ПДВ 26879,7 грн.) та подати його для виконання до Головного управління Державної Казначейської служби України в Одеській області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» судові витрати зі сплати судового збору розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (, 68600, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 31/1);

Відповідач: Одеська митниця ДФС (, адреса: вул.Гайдара, 21-а, м.Одеса, 65078);

Третя особа: ГУ ДКСУ в Одеській області (, адреса: 65023, м.Одеса, вул.Садова, 1а).

Суддя П.П.Марин

.