Справа № 671/1757/18
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1757/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ВР № 173448 від 15 серпня 2018 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 Даною постановою його, позивача, визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 510 грн. В обґрунтування позову вказав, що 14.08.2018 року він вирушив з с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області до смт. Казанка Миколаївської області, керуючи транспортним засобом MAN TGA 03 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Приблизно о 05 год. 35 хв. на автомобільній дорозі М-12 на 376 км. його зупинив вказаний вище інспектор поліції і звинуватив в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу та виніс оскаржувану постанову. Позивач посилався на те, що вимірювання вантажу проводилося не кваліфікованими працівниками Укртрансбезпеки та не сертифікованим обладнанням. Також вважає, що інспектор поліції повинен був врахувати норми ст. 61 Конституції України, оскільки його вже тричі було притягнуто за те ж саме правопорушення з накладенням штрафу у розмірі по 510 грн. Вказує, що він перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу, оскільки виконував вказівку керівництва підприємства ПП Транс-Авто-Д.

В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від представника відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що позивач не мав відповідного дозволу, тому відсутні підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 15 серпня 2018 року інспектором роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 відносно позивача було складено постанову серії ВР № 173448 по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 15 серпня 2018 року о 05 год. 35 хв., керуючи транспортним засобомMAN TGA 03 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2),на автомобільній дорозі М-12 376 км керуваючи транспортним засобом перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого становить 3,80 м. без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.4 та п. 22.5 Правил дорожнього руху.

У зв'язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі по 510 грн.

При вирішенні даної справи, суд приймає до уваги, що загальні вимоги до водіїв транспортних засобів визначені Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 "Про Правила дорожнього руху", а спеціальні правила, за якими здійснюється рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі - Правила), які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Пунктом 22.5 ПДР вказано, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні- 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 4 Правил вказано, що рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі виданого перевізникові дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Статтею 132-1 КУпАП зазначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення щодо позивача було встановлено порушення зазначених вище норм чинного законодавства. Тобто, відповідач довів правомірність свого рішення, надавши докази, передбачені ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 15.08.2018 року здійснював керування автомобілем MAN TGA 03 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з причепом TAD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2), та перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху. Ці обставини не заперечуються позивачем. А тому, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15 серпня 2018 року серії ВР № 173448 складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, приймаючи оскаржувану позивачем постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування спірної постанови з огляду на її правомірність.

Доводи позивача щодо вчинення ним триваючого правопорушення та про порушення відповідачем принципу, встановленого статтею 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, суд вважає необґрунтованими, оскільки такі не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив :

В позові ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 серпня 2018 року серії ВР № 173448, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, ідентифікаційний код юридичної особи 40108672; Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108646.

Повне рішення складено 29.12.2018 року.

Суддя: