Справа № 350/375/19
Суддя: Пулик М. В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 350/375/19
номер провадження 2-а/350/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Пулика М. В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адмінстягнення, суд -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серії ІАВ № 933488 від 20 лютого 2019 року, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він не порушував ПДР України, оскільки в конструкції транспортного засобу яким він керував передбачені денні ходові вогні, які і були увімкнені під час руху. Крім того, транспортний засіб яким він керував є легковим повною масою менше 3500 кг., тобто не підлягає обовязковому технічному огляду.

У судове засідання позивач не прибув, направив суду заяву, в якій заявлений адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про необхідність прибути до суду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 205 ч. 1 КАС України, суд вважає, що справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, яких достатньо для вирішення справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для зясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні

Відповідно до постанови серії ІАВ № 933488 від 20 лютого 2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції в Житомирській області капралом поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 20 лютого 2019 року керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пуктом; водій керував транспортним засобом, що підлягає проходженню обовязкового технічного контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив п.31.3.б ПДР експлуатація ТЗ, які не пройшли обовяз.техн.контроль.

Цією ж постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 340 гривень (а.с. 4).

Позивач стверджує, що транспортний засіб марки Volkswagen Caddy, яким він керував 20 лютого 2019 року, обладнаний денними ходовими вогнями. Ходові вогні в ТЗ Volkswagen Caddy вмикаються автоматично разом з запуском двигуна. Крім того, транспортний засіб марки Volkswagen Caddy, не залежно від року випуску та комплектації, має повну масу менше 3500 кг. тобто є легковим, тому не підлягає проходженню обовязкового технічного контролю.

Згідно з п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих вплів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пунктом 9.1.Правил дорожнього руху обумовлено, що попереджувальними сигналами є:

a) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Згідно п. 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказана норма містить загальне правило (необхідність за визначених обставин і у визначений період увімкнення денних ходових вогнів) та виключення з даного правила (за тих же обставин і в той же період увімкнення ближнього світла фар в разі відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів).

Вказаний пункт ПДР України, за описаних в ньому умов та обставин, прирівнює денні ходові вогні до ближнього світла фар .

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

З наданої позивачем фотографії вбачається, що транспортний засіб марки Volkswagen Caddу, д.н.з.НОМЕР_1 обладнаний ходовими вогнями.

Оскільки позивач ОСОБА_1 керував автомобілем із ввімкненими денними ходовими вогнями, які вмонтовані в належний йому автомобіль, що видно із фото, в його діях не вбачається порушення пункту ПДР, який вимагає керування транспортним засобом з ввімкненим ближнім світлом фар.

Крім цього, інкримінуючи ОСОБА_1 порушення ПДР за керування автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, посадою особою зазначено, що позивач порушив п.31.3. б ПДР, та кваліфіковано його дії за ст.121 ч.3 КУпАП, однак відповідальність за керування автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, передбачена іншим пунктом ПДР, а відповідальність передбачена іншою нормою КУпАП.

Пунктом 31.3 «б» ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 3 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Обов'язковість технічного контролю транспортних засобів визначено Порядком проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137. Згідно з п. 1 Порядку, порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає процедуру проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно з технічними характеристиками транспортний засіб марки Volkswagen Caddy, має вантажопідйомність менше 3,5 тони, тому висновок відповідача про те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1, підлягає обов'язковому проходженню технічного контролю, є помилковим.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сама по собі оскаржувана постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім цього, суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.121 КУпАП, тому постанова серії ІАВ № 933488 від 20 лютого 2019 року, яка винесена поліцейським Управління патрульної поліції в Житомирській області капралом поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на ОСОБА_1накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, є незаконною.

Статтею 286 ч.3 КАС УКраїни передбаченого, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на вище наведене, суд приходить до переконання, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Керуючись ст.ст.73, 77, 205, 241 - 246, 255 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адмінстягнення задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ІАВ № 933488 від 20 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: