Справа № 826/7244/15
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7244/15 Суддя (судді) першої інстанції: Нагорянський С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Костюк Л.О., Федотова І.В.

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_2 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

1) визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича щодо включення ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 139144,95 грн. на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 190дф/14 від 02 вересня 2014 року в порядку, визначеному чинним законодавством;

2) зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 139144,95 грн. на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 190дф/14 від 02 вересня 2014 року в порядку, визначеному чинним законодавством;

3) зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 щодо відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 139144,95 грн. на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 190дф/14 від 02 вересня 2014 року;

4) зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про ОСОБА_2 щодо відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 139144,95 грн. на підставі Договору строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 190дф/14 від 02 вересня 2014 року;

5) зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії щодо виплати грошових коштів Позивачу відповідно до процедури визначеної Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між нею та ПАТ «Банк Камбіо» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) "Classic" № 190дф/14 від 02 вересня 2014 року. Після укладення даного Договору позивач дізналась, що 04 грудня 2014 року на підставі Постанови Правління Національного банку України № 782 ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку із віднесенням ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних та відкликання банківської ліцензії, позивач звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенко В. І. із заявою про виплату суми вкладу в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Проте, відповідачем надано відповідь про відсутність підстав для включення позивача до повного переліку вкладників банку, оскільки під час перевірки Уповноваженою особою встановлено незаконність операцій по рахунку позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 18.06.2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом під час прийняття рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» подано заперечення на апеляційну скаргу (вх. № 30200 від 13.10.2015 р.), в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Обґрунтовуючи свої заперечення зазначає, що під час перевірки комісією встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надходили внаслідок так званого «дроблення» великого депозиту іншого клієнта, з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно Виписки/особового рахунку за 02.09.2014 р. фізичної особи ОСОБА_4, на поточний рахунок останнього було перераховано кошти у сумі 14 665,04 Євро, того ж дня було перераховано на депозитний рахунок іншої особи ОСОБА_2, тобто гроші на рахунку ОСОБА_4 були роздроблені.

Окрім того, відповідач 1 посилається на зареєстроване кримінальне провадження № 0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, в рамках якого здійснюється досудове розслідування.

За таких обставин вважає, що дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Додусенка Володимира Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є обґрунтованими.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 31952 від 26.09.2018 р.), в якому просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Обґрунтовуючи свої заперечення зазначає, що на грошові кошти, які належать позивачу та розміщені на рахунках в ПАТ «Банк Камбіо» накладено арешт слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва Мартиновим Є.О. на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 21.12.2016 р. № 761/44571/16-к. Даний арешт на грошові кошти було накладено слідчим суддею за клопотанням старшого слідчого з ОВС 1-го ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві майора податкової міліції Харлап М.Д. про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України.

Згідно із даною ухвалою суду, посадовим та іншим особам ПАТ «Банк Камбіо» було заборонено відчужувати, розпоряджатися та використовувати грошові кошти, на які накладено арешт.

Таким чином, вважає, що відповідно до п. 11 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Ухвалами судді Київського апеляційного адміністративного суду Борисюка Л.П. від 08.10.2015 р. справу прийнято до провадження, відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 р. колегією суддів у складі: головуючого судді: Борисюка Л.П., суддів: Петрика І.Й., Собківа Я.М. провадження у справі зупинено до вирішення Конституційним Судом України конституційного подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Ухвалою від 24.10.2018 р. справу прийнято до провадження Шостим апеляційним адміністративним судом у складі колегії суддів: головуючого судді: Кузьмишиної О.М., суддів: Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2019 р. колегією суддів у складі: головуючого судді: Кузьмишиної О.М., суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є. провадження у справі поновлено. Справу призначено до судового розгляду на 24.04.2019 р. о 14:45 год.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

Зважаючи на неявку в судове засідання представників сторін, судом ухвалено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження на підставі ч. 2 ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (банк) та ОСОБА_4 (вкладник) укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC" в іноземній валюті, зі сплатою процентів і кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи № 190дф/14, предметом якого є прийняття від вкладника грошової суми в розмірі 7335,00 євро, строк розміщення вкладу складає 7 днів: з 02 вересня 2014 року по 09 вересня 2014 року.

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті № 2 від 02.09.2014 р. на рахунок ОСОБА_4 внесено кошти у розмірі 14 665,00 євро.

03.09.2014 р. на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ «Банк Камбіо» було відкрито депозитний рахунок № НОМЕР_3.978 у валюті Євро.

03.09.2014 р. на вказаний вище рахунок ОСОБА_2 надійшли грошові кошти в сумі 7 335,00 Євро з депозитного рахунку № НОМЕР_2.978 іншої фізичної особи ОСОБА_4 з призначенням платежу «Перенесення депозиту, згідно умов депозитного договору № 190дф/14 від 02.09.2014 р.», що підтверджується меморіальним ордером № 339_32 від 03.09.2014 р.

03.09.2014 р. ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «Банк Камбіо» із заявою, в якій повідомила Банк про набуття прав Вкладника за Договором банківського вкладу № 190дф/14 від 02.09.2014 р. та просила надати право розпоряджатись коштами за вкладним рахунком.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Камбіо» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка Володимира Івановича строком на 1 рік з 02 березня 2015 року по 01 березня 2016 року включно.

04.03.2015 р. на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено оголошення, згідно якого, у зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 березня 2015 року № 46 про початок ліквідації ПАТ ««Банк Камбіо», Фонд з 06 березня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку.

17.03.2015 р. ОСОБА_2 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка В.І. із заявою, в якій просила включити її до Реєстру відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованої суми відшкодування вкладів (7 335,00 євро).

Листом від 27 квітня 2015 року № 19/1087 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Додусенка В.І. повідомила позивача про те, що у відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 ст. 38 даного Закону. Після отримання відповіді про законність операцій по рахунку позивача, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб будуть вжиті заходи щодо розблокування виплат та включення їх до відповідного реєстру.

На повторне звернення позивача від 28.05.2015 р. до Уповноваженої особи Фонду із заявою, в якій просила надати інформацію щодо включення її до Головного реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо», відповідач 1 надав відповідь аналогічного змісту.

Вважаючи протиправною відмову відповідача 1 щодо включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів в ПАТ «Банк Камбіо», а також, вважаючи за необхідне зобов'язати відповідачів вчинити певні дії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що укладений між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо» правочин є предметом кримінального провадження № 0000082 за фактом вчинення службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» злочину, передбаченого ч. 2 ст. 264 КК України, а тому визнав застосування відповідачем 1 до спірного правочину наслідків нікчемності на підставі ст. 38 Закону України «Про фонд гарантування вкладів фізичних осіб» правомірним.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У спірних правовідносинах колегія суддів враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 38 указаного Закону № 4452-VI, викладені у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Колегія суддів зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім'я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов'язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_4 укладено договір № 190дф/14 від 02.09.2014 р. строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи. За цим договором ОСОБА_4 відкрито банківський рахунок № НОМЕР_2.978 на який було зараховано грошові кошти в сумі 14 665,00 Євро.

В подальшому, між ПАТ «Банк Камбіо» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 від 03.09.2014 р. до Договору № 190дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи від 02.09.2014 р., відповідно до якого ОСОБА_2 визнано вкладником у преамбулі Договору № 190дф/14 від 02.09.2014 р. строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи.

Пункт 2 Договору викладено в наступній редакції: «Банк відкриває рахунок вкладнику № НОМЕР_3.978».

Кошти на депозитний рахунок позивача у сумі 7 335,00 Євро були зараховані 03.09.2014 р., тобто до запровадження тимчасової адміністрації (до 02.03.2015).

Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Відповідно до пунктів частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов'язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління НБУ від 12 листопада 2003 року №492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

Відповідно до частин 1-3 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для визнання нікчемним договору банківського депозиту (рахунку) стало те, що банк, уклав спірні правочини (у тому числі договори), умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Також відповідач зазначає про "дроблення" рахунку іншого клієнту банку.

Проте, в матеріалах справи відсутні та відповідачем 1 не надані докази того, що укладення вищевказаного договору та внесення коштів на рахунок містить ознаки правочину умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Разом з тим, такі підстави, як "вчинення правочинів з метою штучного створення обов'язку Фонду гарантування щодо відшкодування грошових коштів, яке Фонд гарантування здійснюватиме за рахунок державних коштів", чи "правочини мають на меті збільшення гарантованої суми, що відшкодовується вкладникам Фондом гарантування вкладів фізичних осіб", "дроблення коштів вкладника" не відносяться до переліку підстав, за якими договір вкладу позивача можна вважати нікчемним.

Колегія суддів зауважує, що проведення досудового розслідування на підставі заяви Уповноваженої особи Фонду за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, не є належним доказом у справі в розумінні ч. 1 ст. 70 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), оскільки не стосується предмету доказування та не береться судом до уваги. При цьому оскільки відсутній вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, який в силу ч. 4 ст. 72 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є обов'язковим для адміністративного суду, що розглядає справу, а тому до моменту встановлення факту зловживання службовими особами ПАТ «Банк Камбіо» своїми повноваженнями з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, у суду відсутні підстави вважати такі обставини доведеними.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання відповідача 2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 21.12.2016 р. у справі № 761/44571/16-к, якою накладено арешт на грошові кошти позивача в рамках кримінального провадження № 0000135, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2016 р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України, позаяк станом на час зарахування коштів на рахунок позивача вказане судове рішення було відсутнє. В той же час, колегія суддів враховує, що заборона накладена даною ухвалою стосується лише виплати даних коштів, разом з тим не може слугувати забороною щодо включення позивача до Переліку вкладників Фонду.

Крім того, відповідачами не зазначено конкретної підстави нікчемності правочину, що передбачені у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не наведено підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між позивачем та ПАТ «Банк Камбіо», не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Отже, в силу положень частини 3 статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом, натомість відповідного судового рішення про визнання недійсним договору банківського вкладу та застосування правових наслідків недійсності матеріали справи не містять, а тому відповідачем 1 не доведено наявність правових підстав для прийняття 27.02.2015 р. рішення щодо тимчасового блокування коштів за рахунками фізичних осіб-вкладників ПАТ «Банк Камбіо» згідно переліку, зокрема, позивача, та блокування у файлах «D» та «Z» Узагальненої бази даних фонду гарантування.

Крім того, на підтвердження факту внесення грошових коштів на рахунок в банку відповідачем 1 надано суду Виписки/особового рахунку за 02.09.2014 р. фізичної особи ОСОБА_4, на поточний рахунок якого було перераховано кошти у сумі 14 665,04 Євро, того ж дня було перераховано на депозитний рахунок іншої особи ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 7 335,00 Євро. Натомість відповідачами належних та допустимих доказів, що зазначені кошти позивачем фактично не вносились, суду не надано.

Разом з тим, п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» застосовується коли банк став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим внаслідок взяття банком на себе зобов'язань до дня визнання банку неплатоспроможним, проте Уповноваженою особою Фонду не доведено наявність причинно-наслідкового зв'язку, що обов'язки, взяті на себе банком шляхом укладення договору № 190дф/14 від 02.09.2014 р. строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» в іноземній валюті, зі сплатою процентів в кінці строку, без права поповнення на користь третьої особи, мали наслідком його неплатоспроможність або призвели до повної або часткової неможливості виконання грошових зобов'язань перед іншими кредиторами.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Окрім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у цій же постанові, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України, оскільки не створює жодних обов'язків для Позивача та безпосередньо не порушує прав позивача.

В той же час, матеріали справи не містять доказів винесення такого рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що право позивача може бути захищене шляхом визнання протиправними дій Уповноваженої особи щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині невключення ОСОБА_2.

Положення п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону № 4452-VI передбачають складення переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Тому, колегія суддів вважає, що належним способом захисту права позивача є зобов'язання Уповноваженої особи включити інформацію про ОСОБА_2 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

З приводу позовних вимог позивача щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк Камбіо" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виплати коштів, колегія суддів вважає їх передчасними, оскільки вчинення таких дій належить до повноважень Фонду, які можуть бути реалізовані ним лише після отримання зазначених вище відомостей від Уповноваженої особи про позивача як вкладника банку, та в даному випадку здійснені Фондом ще не були, а отже, адміністративний позов у цій частині позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.06.2015 р. у справі №826/7244/15 та ухвалення нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 19 червня 2015 року скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині невключення ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1).

Зобов'язати Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Додусенка Володимира Івановича включити інформацію про ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначення сум, що підлягають відшкодуванню, згідно із договором строкового банківського вкладу (депозиту) «Classic» № 190дф/14 від 02.09.2014 р.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

І.В. Федотов