Справа № 524/8953/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 р. Справа № 524/8953/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2019, суддя Кривич Ж.О., по справі № 524/8953/18

за позовом ОСОБА_2

до Поліцейського роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1 третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти № 1 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_1 серії ЕАВ № 691754 від 26.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2019 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову інспектора роти № 1 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_1 серії ЕАВ № 691754 від 26.10.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадженні у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповністю з'ясував обставини, які мають значення для справи, у зв'язку з чим дійшов помилкових висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 26.10.2018 року поліцейським роти № 2 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕАВ № 691754 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За даними оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 26.10.2018 року о 06 год. 07 хв., керуючи транспортним засобом MAZDA 929, номерний знак НОМЕР_1, у м. Кременчуці на вул. Першотравневій, 55, здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 «в» ПДР України.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності належних доказів підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до п. 14.6 «в» ПДР України, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ході судового розгляду справи досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, що містить запис події та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що із наданого відеозапису не виявляється можливим встановити безпосередні обставини правопорушення, зокрема визначити за яку відстань до пішохідного переходу ОСОБА_2 закінчив маневр обгону.

Крім того, відеозапис не містить чіткого визнання позивачем факту порушення правил здійснення обгону, визначених ПДР України.

З огляду на викладене колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо визнання позивачем факту скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що, за визначенням відповідача, покладено в основу оскаржуваної постанови.

Крім того, статею 76 КАС України визначений принцип достатності доказів, а саме достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, колегія суддів вважає, що жоден доказ не може мати перевагу перед іншими, зокрема пояснення особи, у тому числі стосовно визнання факту вчинення правопорушення, не можуть бути покладені в основу рішення за відсутності інших належних доказів на підтвердження обставин справи та вини особи у вчиненні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова інспектора роти № 1 Батальйону ПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_1 серії ЕАВ № 691754 від 26.10.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконною, з огляду на що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.01.2019 по справі № 524/8953/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5