Справа № 1.380.2019.002037
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.002037
з питань забезпечення позову
25 квітня 2019 року м. Львів
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову від 23.04.2019 в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали ЛМР від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах»,-
встановив:
23.04.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1, Позивач) до Львівської міської ради (надалі ЛМР, Відповідач) про визнання протиправною та скасування ухвали ЛМР від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах».
Одночасно з позовною заявою, Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Просить забезпечити позов шляхом:
1) зупинення дії ухвали ЛМР від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах» до набрання відповідним рішенням суду законної сили.
2) заборони ЛМР вчиняти будь-які дії спрямовані на реалізацію ухвали ЛМР від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах» до набрання відповідним рішенням суду законної сили.
3) заборони ЛМР приймати будь-які рішення щодо заборони здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах» до набрання відповідним рішенням суду законної сили.
ФОП ОСОБА_1 обгрунтовує заяву про забезпечення позову очевидною протиправністю оскаржуваної ухвали. Вказує на те, що орган місцевого самоврядування дискримінує субєктів господарювання, які здійснюють продаж алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пивом у тимчасових спорудах.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходив з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі -КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст. 150 КАС України).
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
З наведеного видно, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Тобто інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Як видно з матеріалів справи, 04.04.2019 ЛМР на 18-тій сесії 7-го скликання прийняла ухвалу № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах». Згідно з вказаною ухвалою, ЛМР, ухвалила:
1. Визнати неприпустимим здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах.
2. Рекомендувати субєктам підприємницької діяльності, зазначених у додатку 1-А, припинити реалізацію алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом з 01.05.2019.
3. Районним адміністраціям з 15.05.2019 провести обстеження тимчасових споруд, у тому числі і зазначених у додатку 1-А, на предмет наявності алкогольними, слабоалкогольними напоями та пива і уточнені списки подати у департамент економічного розвитку для внесення змін до додатку 1-А до цієї ухвали.
4. У разі продовження субєктами підприємницької діяльності реалізації алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах, що підтверджено актами районних адміністрацій, вважати тимчасові споруди такими, що вилучені з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд, видані їм паспорти привязки анульованими та укладені договори оренди окремих конструктивних елементів благоустрою припиненими.
5. Районним адміністраціям у разі невиконання субєктами підприємницької діяльності вимог цієї ухвали у тримісячний термін вжити заходів щодо демонтажу тимчасових споруд, вилучених з Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд.
Згідно з додатком 1-А до ухвали міської ради, під номером 115 зазначений СПД ОСОБА_1 (адреса тимчасової споруди: ОСОБА_2, 26-36, площа тимчасової споруди - 34,7).
З приводу наведеного, суд зазначає, що предметом оскарження у справі є нормативно-правовий акт, що стосується не лише СПД ОСОБА_1, а його дія поширюється на визначене коло осіб, перелік яких, в майбутньому може бути збільшено. За таких обставин, на думку суду, вжиття заходів щодо забезпечення позову порушить принцип пропорційності щодо дотримання балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на які спрямоване прийняття оскаржуваної ухвали.
Крім цього, нормативно-правовий акт не може бути зупинений лише щодо конкретних осіб, тоді як його зупинення буде стосуватися всіх і вплине на права та інтереси також осіб, які підтримують прийняття вказаного акту.
Позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист таких без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
З врахуванням викладеного, у суду відсутні підстави для висновку про наявність передбачених статтею 150 КАС України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
УХВАЛИВ:
у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову від 23.04.2019 - відмовити повністю.
Ухвалу відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.
Суддя Мричко Н.І.