Справа № 520/11050/18
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Біленський О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 р. Справа № 520/11050/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Шевцової Н.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019, головуючий суддя першої інстанції Біленський О.О. повний текст складено 06.02.2019, по справі № 520/11050/18

за позовом Головного управління ДФС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Садін"

про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій на рахунках,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Садін" (далі відповідач), в якому просив:

-підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків;

- зупинити видаткові операції платника податків на рахунках платника податків відкритих в банківських установах, які обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю «Садін».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає доводи щодо обгрунтованості адміністративного арешту майна та наявності підстав для зупинення видаткових операцій позивача.

В порядку, визначеному п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Садін" зареєстровано 20.10.2017 в якості юридичної особи, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

13.09.2018 на підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДФС у Харківській області №6667 від 11.09.2018 "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "Садін" та направлень на перевірку від 12.09.2018 №№8806, 8807, 8808, 8809, співробітниками Головного управління ДФС у Харківській області було здійснено вихід за місцем здійснення господарської діяльності платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Садін», а саме: вул. Малопанасівська, буд.5/7, м.Харків, для проведення перевірки.

Між тим, ТОВ "Садін" не допущено перевіряючих до перевірки, про що складено акт від 13.09.2018 року №7084/20-40-14-10/41675529.

У зв'язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, в.о. начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Садін» №40931/10/20-40-14-10-18 від 28.09.2018 року, у зв'язку з відмовою у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ "Садін".

З програми "Діловодство спеціалізованого суду" було встановлено, що для підтвердження обґрунтованості рішення №40931/10/20-40-14-10-18 від 28.09.2018 року, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ "Садін", Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій в порядку ст.283 КАС України.

З огляду на те, що між сторонами існує спір про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для внесення відповідної заяви по даній справі та застосування умовного адміністративного арешту, передбаченого статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки платник податків фактично заперечує проти законності проведення перевірки шляхом оскарження в судовому порядку наказу Голосного управління ДФС у Харківській області №6667 від 11.09.2018, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року по справі №2040/8273/18 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Садін" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна та зупинення видаткових операцій.

При цьому, звернення контролюючого органу до суду за підтвердженням обґрунтованості такого рішення може відбуватися як за особливою (спеціальною) процедурою, визначеною у ст. 283 КАС України (до 15.12.2017 - ст. 183-3 КАС України), так і за правилами загального позовного провадження (за наявності спору про право). Так, з урахуванням висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №2а-9460/12/1370, такі способи захисту порушеного права є альтернативними і норми процесуального права не обмежують особу у виборі будь-якого з цих способів.

З огляду на викладене, керуючись ч.5 ст.283 КАС України, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій в загальному порядку.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій, оскільки відповідно до приписів чинного законодавства рішення позивача про застосування адміністративного арешту майна є припиненим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 28.09.2018 заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення № 40931/10/20-40-14-10-18 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Садін» на підставі п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, у звязку з відмовою платника податків від проведення фактичної перевірки.

Так, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких обставин, зокрема платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

За положеннями пункту 94.1. статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно пункту 94.4. статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним (пункт 94.5. статті 94 Податкового кодексу України).

Пунктом 94.6. статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

За змістом пункту 94.10. статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Вказане положення кореспондується з розділом 4 Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 14 липня 2017 року N 632, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02 серпня 2017 р. за N 948/30816, відповідно до якого керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2). Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин. У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено продовження зазначеного строку в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Разом з цим, підпунктом 94.19.1. пункту 94.19. статті 94 Податкового кодексу України встановлено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Відповідно до пункту 2.1 розділу VIII Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків припинення арешту майна здійснюється, зокрема, у разі відсутності протягом строку, зазначеного у пункті 2 розділу IV цього Порядку, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Таким чином, адміністративний арешт майна платника податків відповідно до пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України накладається за рішенням керівника органу державної податкової служби, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Недотримання вищезазначеного строку, який в силу абзацу 2 пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів та унеможливлює вирішення судом питання про визнання арешту обґрунтованим.

З матеріалів справи встановлено, що станом на час звернення контролюючого органу до суду з даним позовом строк у 96 годин, протягом якого має бути перевірена судом обґрунтованість рішення керівника про накладення арешту на майно платника податків, сплинув, що, в свою чергу, згідно з пунктом 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, свідчить про припинення адміністративного арешту, накладеного рішенням податкового органу від 28.09.2018 року №40931/10/20-40-14-10-18.

Таким чином, відсутні правові наслідки у вигляді адміністративного арешту майна, за підтвердженням обгрунтованості якого, позивач звернувся до суду з позовом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про підтвердження обґрунтованості адміністративного умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Садін", застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області №40931/10/20-40-14-10-18 від 28.09.2018.

За приписами підпункту 20.1.31 пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Арешт коштів на рахунках платника податків є спеціальною складовою загального арешту майна, який відрізняється виключною процедурою його застосування, та є можливим лише у разі існування арешту майна, застосованого відповідно до положень пунктів 94.2, 94.5 статті 94 Податкового кодексу України.

Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в судовому порядку унеможливлює право податкового органу на звернення до суду з позовом про застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

Положення підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України застосовуються виключно у сукупності з нормами цієї статті.

Враховуючи обставини даної справи, при виборі та застосуванні норм права, колегія суддів, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.03.2018 року.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 по справі № 520/11050/18 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3