Справа № 161/3252/19
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3252/19
Провадження № 2-а/161/124/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови №0702/20400/18 в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

25 лютого 2019 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови №0702/20400/18 в справі про порушення митних правил.

Свій позов мотивує тим, що 27 грудня 2018 року заступником начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0702/20400/18, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за те, що він, будучи директором ТОВ «ОЛЛ КАР», під час митного оформлення товару: «вантажний автомобіль марки «Renault», модель «Kango», ідентифікаційний номер VF1FW18B451111185, 2014 року виготовлення», та «вантажний автомобіль марки «Renault», модель «Trafic», ідентифікаційний номер VF1FLB1B8EY746035, 2014 року виготовлення», вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в сумі 27972 гривні 30 копійок, шляхом заявлення в митних деклараціях неправдивих відомостей необхідних для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою митному органу документи, що містять такі відомості. Однак, він вважає постанову протиправною та такою, яка прийнята без належного проведення процесуальних дій, без врахування всіх обставин справи та без врахування наявних доказів і фактів, що були ним надані.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що очолюване позивачем підприємство не мало жодних відносин із особами, що зазначені продавцем і покупцем транспортних засобів у документах, наданих Литовськими митними органами. Фактично митним органом встановлено лише факт реалізації автомобілів в Литовській Республіці. Однак, вказана обставина жодним чином не виключає можливості переходу прав на останні після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах, - підприємства. Слід також взяти до уваги, що в ході здійснення провадження в справі про порушення митних правил запит на підприємство, яке здійснювало поставку, згідно рахунків на основі яких було завершено митне оформлення, в тому числі і для перевірки їх дійсності, не направлявся. Крім цього, відповідачем, в порушення положень МКУ, не було належним чином повідомлено ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи про порушення митних правил. Таким чином, представник позивача вважає, що наявність в діях ОСОБА_3 передбаченого ст.485 МК України складу порушення митних правил не доведена, а заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають повному задоволенню.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду 02 квітня 2019 надав відзив, в якому проти задоволення позову заперечив, та зазначив, що постанова відносно ОСОБА_3 винесена з урахуванням вимог чинного законодавства України, Митного кодексу України та з врахуванням наданих Литовськими митними органами документів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовуються Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

З копії матеріалів справи про порушення митних правил №0702/20400/18 встановлено, що 11.09.2017 року декларантом ПП «БРОК-ПЛЮС» гр. ОСОБА_5 на підставі Договору про надання послуг декларування №3 від 24.04.2017 року, укладеного з директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_6, в Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/224489 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (імпорт) товару «вантажний автомобіль, марки «RENAULT», модель «TRAFIC», ідентифікаційний номер VF1FLB1B8EY746035, 2014 року виготовлення». Митна вартість заявленого товару становить 147723,89 грн. (а.с.9-12).

Також, 02.02.2018 року декларантом ПП «БРОК-ПЛЮС» гр. ОСОБА_5 на підставі Договору про надання послуг декларування №3 від 24.04.2017 року, укладеного з директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_6, в Рівненську митницю ДФС подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/201412 з метою проведення митного оформлення та випуску у вільний обіг на митній території України (імпорт) товару «вантажний автомобіль марки «Renault», модель «Kango», ідентифікаційний номер VF1FW18B451111185, 2014 року виготовлення». Митна вартість заявленого товару становить 95695,38 грн.

Виходячи з вищевказаної митної вартості обох вантажних автомобілів, митним органом за їх митне оформлення ТОВ «ОЛЛ КАР» було нараховано суми митних платежів.

Судом встановлено, і це не заперечується стороною позивача, що у відповідності до умов вищевказаного Договору про надання послуг декларування №3, повну відповідальність за достовірність предявлених документів та відомостей для декларування ніс замовник, тобто ТОВ «ОЛЛ КАР».

Згідно наданих митному органу інвойсів, вантажні автомобілі ввозились на митну територію України на виконання контрактів №S01/01/2017 від 01.03.2017 року та №S01/01/2018 від 01.01.2018 року, укладених директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_6, з литовським підприємством UAB «AUTODALYS GREITAI» (Panevezio g. 32- Rokiskis, Lietuva Saskaita).

28 вересня 2018 року в Рівненську митницю ДФС надійшов лист ГУ ДФС Волинській області №5561/7/03-20-14-08-10, яким направлено Акт про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «ОЛЛ КАР» (код ЄДРПО 40874203) дотримання вимог законодавства України з питань правильного визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платеж при оформленні товару за окремими митними деклараціями №20184/14-08/40874203 від 17.09.2018 року.

Під час опрацювання документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки та документів на підставі яких здійснено митне оформлення на Рівненській митниці ДФС для митного оформлення товарів, зокрема за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/224489 в 11.09.2017 року та №UA204010/2018/201412 від 02.02.2018 року встановлено, що вартість транспортних засобів за згаданими митними деклараціями не підтверджена.

Зокрема, встановлено, що вантажний автомобіль, марки «RENAULT», модель «TRAFIC» ідентифікаційний номер VF1FLB1B8EY746035, 2014 року виготовлення був реалізований литовським підприємством UAB «TRAVELIS» (Taurage , Vytauto 85-102, LT) за 5000 євро громадянину ОСОБА_7 (м. Рівне, вул. Нова, 5);вантажний автомобіль марки «RENAULT», модель «KANGOO» ідентифікаційний номерVF1FW18B451111185, 2014 року виготовлення, був реалізований литовським підприємством UAB «ARMOBILIS» (Vilnius, Taikos, 61-12) за 5000 євро громадянину ОСОБА_8 (м. Дубно, вул. Свободи,40).

За викладених обставин 12 грудня 2018 року начальником головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Рівненської митниці ДФС ОСОБА_9 було складено протокол про порушення митних правил №0702/20400/18 відносно ОСОБА_3, директора ТОВ «ОЛЛ КАР», за ознаками ст.485 МК України.

В подальшому, 27 грудня 2018 року року заступником начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0702/20400/18, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за те, що він, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів надав органу доходів і зборів документи (комерційні інвойси №07-09-0270 від 07.09.2017 та №28-010669 від 28.01.2018 року), що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості вантажного автомобіля марки «RENAULT», модель «KANGOO», ідентифікаційний номерVF1FW18B451111185, 2014 року виготовлення та вантажного автомобіля, марки «RENAULT», модель «TRAFIC», ідентифікаційний номер - VF1FLB1B8EY746035, 2014 року виготовлення, внаслідок чого зменшено розмір митних платежів в сумі 27972,30 грн., в тому числі: ввізве мито - 8741,32 грн., податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 19230,98 грн..

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 486 МК України, щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно ст.489 МК України зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, категорично заперечив про обізнаність позивача з інформацією про наявність у митних органах Литовської Республіки копій товаро-супровідних документів, з яких слідує, що вантажний автомобіль, марки «RENAULT», модель «TRAFIC» ідентифікаційний номер VF1FLB1B8EY746035, 2014 року виготовлення був реалізований литовським підприємством UAB «TRAVELIS» (Taurage , Vytauto 85-102, LT) за 5000 євро громадянину ОСОБА_7 (м. Рівне, вул. Нова, 5);вантажний автомобіль марки «RENAULT», модель «KANGOO» ідентифікаційний номерVF1FW18B451111185, 2014 року виготовлення, був реалізований литовським підприємством UAB «ARMOBILIS» (Vilnius, Taikos, 61-12) за 5000 євро громадянину ОСОБА_8 (м. Дубно, вул. Свободи,40).

Відповідно до ч.5 ст.334 МК України, з метою здійснення митного контролю після випуску товарів органи доходів і зборів мають право направляти письмові запити та отримувати документи або їх засвідчені копії, інформацію (у тому числі в електронній формі), що стосуються переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, випуску товарів та їх використання на митній території України або за її межами.

Аналіз досліджених у справі доказів свідчить, що єдиною підставою та доказом для складання протоколу про порушення митних правил та притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення слугувала відповідь митних органів Литовської Республіки і надані ними документи.

У вказаній відповіді, митний орган Литовської Республіки зазначає, що ним проводиться перевірка по незакінченому митному оформленню на підставі декларацій, по яких експортувалися транспортні засоби. В свою чергу останній наголошує, що вказаний лист не підтверджує вивезення автомобілів за межі Євросоюзу.

Суд звертає увагу, що у вказаному листі також вказується, що особа, яка займалася митним оформленням транспортних засобів, предявляла до митного органу Литовської Республіки копії, а не оригінали товаро-супровідних документів.

Порядок переміщення транспортного засобу через митний кордон врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 (далі Правила).

Відповідно до п.7 Правил, власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).

З матеріалів справи слідує, що декларантом ПП «БРОК-ПЛЮС» гр. ОСОБА_5 на підставі Договору про надання послуг декларування №3 від 24.04.2017 року, укладеного з директором ТОВ «ОЛЛ КАР» ОСОБА_6,до митного контролю було подано митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2017/224489 та Invoice №07-09-0270 від 07.09.2017 року та митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA204010/2018/201412 та Invoice №28-01-0669 від 28.01.2018 року.

Як і під час розгляду справи в суді, так і під час винесення постанови, доводів зі сторони відповідача, про те, що вищевказані документи містять ознаки підробки, не надходило.

Разом з тим, доказів наявності в ОСОБА_3 інших документів, ніж ті, які подані до митного органу, також наведено не було.

Суд вважає, що саме по собі повідомлення отримане від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленні транспортних засобів в ЄС не є беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Самі по собі експортні декларації доводить лише факт оформлення експорту транспортних засобів із Європейського Союзу в Литовській Республіці, оскільки, як вбачається з самого запиту митних органів Литовської Республіки, вони просять підтвердження ввезення на митну територію вищевказаних автомобілів, так як згідно наявних у них експортних декларацій таке вивезення не відбулось. Тобто, вказані обставини жодним чином не виключають можливості переходу прав на автомобілі після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах.

В той же час, для зясування наявності у діях ОСОБА_3 субєктивної сторони передбаченого ст.485 МК України правопорушення, митним органом не вчинено запиту безпосередньо на адресу відправника та продавця товару UAB «AUTODALYS GREITAI» (Panevezio g. 32- Rokiskis, Lietuva Saskaita), з метою отримання копій документів, на підставі яких здійснювався продаж транспортних засобів та їх відправка покупцю.

Без отримання таких відомостей, на думку суду, немає підстав достовірно стверджувати про протиправність дій позивача при декларуванні товару автомобілів.

Відтак, висновок відповідача, викладений в оскаржуваній постанові, є виключно припущенням, що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого ст.485 МК України, обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Аналіз досліджених вище документів свідчить, що по справі достатніх доказів вини ОСОБА_3 не зібрано, а твердження останнього про предявлення до митного оформлення виключно тих документів, які були надані продавцем транспортного засобу, стороною відповідача відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України не спростовано.

Як у справі про порушення митних правил, так і під час розгляду цього позову не доведено, що одержані від литовських митних органів митні документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими до митного оформлення на Рівненській митниці ДФС.

Крім цього, під час оформлення транспортних засобів було надано усі документи необхідні для визначення їх митної вартості, в свою чергу митний орган не приймав рішення про коригування такої вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов'язок суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Виносячи оскаржувану постанову відповідач мав дотриматися вимог закону і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості, оцінюючи всі обставини справи в сукупності.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.1 і 2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Дослідженням копій матеріалів справи про ПМП встановлено, що відповідач в порушення вищевказаних положень, не переконався в тому, що позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про порушення митних правил, і розглянув справу у його відсутності.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови митного органу, оскільки при її винесенні допущена необєктивність та неповнота провадження, що передбачено ст. 489 МК України.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246, 271, 286, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову заступника начальника Рівненської митниці ДФС ОСОБА_4 у справі про порушення митних правил №0702/20400/18від 27.12.2018 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України скасувати, справу про порушення митних правил закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 24.04.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій