Справа № 824/839/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/839/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

23 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року (суддя Григораш В.О.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 20.12.2016 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що суд не надав належної оцінки доводам позивача. Зокрема, поміж іншого зазначив, що 02.07.2015 року було прийнято Закон України №580-VIII "Про національну поліцію". Згідно п. 15 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

15.07.2015 року винесено Закон України № 614-VIII "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення". Як зазначено в ст. 102 даного Закону, пенсійне забезпечення поліцейських здійснюється в порядку та на умовах, визначених Законом України №2262-ХІІ.

Таки чином, на думку апелянта, пенсійне забезпечення "поліцейських" та "міліціонерів" врегульовується діями одного і того ж Закону №2262. Стаття 13 цього Закону, як в редакції на день звільнення позивача так і в редакції на момент виникнення підстав для перерахунку пенсії, визначає ідентичні умови для нарахування офіцерському складу ОВС 55% грошового забезпечення при наявності 20 років вислуги, які звільняються "за станом здоров'я". Але в цій статті редакції 2016 року є посилання на п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" - "звільненим зі служби в поліції". Тому беручи до уваги зміст п. 15 Прикінцевих положень даного Закону, для колишніх працівників міліції повинні зберігатися всі пільги і гарантії передбачені для "поліцейських". По цьому ж принципу колишнім працівникам міліції з 01.01.2016 року було проведено перерахунок пенсії з прирівнянням посад та грошового забезпечення до "поліцейських", яка вже виплачується з січня 2018 року. Відповідач в свою чергу безпідставно не врахував при цьому перерахунку 5% до загального грошового забезпечення позивача (80%).

На підставі розпорядження № 258 від 03.04.2019 керівника апарату суду апеляційної інстанції здійснено повторний автоматизований розподіл невирішених судових справ, які перебували в провадженні судді Іваненко Т.В. на момент початку тимчасової непрацездатності судді-доповідача.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2019 для розгляду справи № 824/839/18-а визначено колегію суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду у складі: ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_3, ОСОБА_4

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника УМВС України в Чернівецькій області від 26.12.2008 року №256о/с звільнено в запас із органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 "Б" (через хворобу) - підполковника міліції ОСОБА_2. Вислуга в ОВС на день звільнення для нарахування пенсії становила: календарна - 22 роки 00 місяців 08 днів; в пільговому обчисленні - 30 років 02 місяці 07 днів.

Відповідно до Свідоцтва про хворобу №428 від 24.11.2008 року виданого Військово-лікарською комісією УМВС України в Чернівецькій області, позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

20.01.2009 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до Протоколу за пенсійною справою №-МВС від 03.02.2009 року, позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (30 років вислуги) у розмірі 80% від суми грошового забезпечення.

Відповідно до Перерахунку пенсії за пенсійною справою №-МВС, 04.12.2017 року пенсія за вислугу років позивачу перерахована із сум грошового забезпечення всього - 7001,05 грн, в тому числі: посадовий оклад - 2500,00 грн; оклад за військовим званням - 2200,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (45%) - 2115,00 грн, премія 2,73% - 186,05 грн. Основний розмір пенсії: 80% грошового забезпечення у розмірі: 5600,84 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України направлено на адресу позивача повідомлення в якому зазначено, що 01.01.2009 року йому призначено пенсію за вислугу років в розмірі 2418,60 грн на місяць по 30.06.2012 року, в тому числі надбавку на утримання як непрацюючому пенсіонерові. Позивачу необхідно щорічно, в січні надсилати до головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області документи про те, що він не працює і неповнолітня дитина знаходиться на його утриманні. Про працевлаштування позивачу необхідно повідомляти негайно.

16.08.2018 року позивач звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про перерахунок пенсії в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби" з 01.01.2016 року у розмірі 85% відповідних сум грошового забезпечення.

Розглянувши звернення позивача, відповідач ОСОБА_5 №696/Г-11 від 22.08.2018 року повідомив позивача про те, що підстав для обчислення основного розміру пенсії у більшому відсотку немає. Так, відповідно до перерахунку пенсії за пенсійною справою №-МВС від 10.04.2018 року, позивачу з 20.12.2016 року перерахована пенсія за вислугу років із сум грошового забезпечення всього - 6954,71 грн, в тому числі: посадовий оклад - 2500,00 грн; оклад за військовим званням - 2200,00 грн; процентна надбавка за вислугу років (45%) - 2115,00 грн, премія 2,05% - 139,71 грн. Основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення у розмірі: 4868,30 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у включенні до перерахунку 5% відповідних сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача з 80 до 85 відсотків грошового забезпечення у відповідності до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" починаючи з 20.12.2016 року. На думку суду, внесення змін до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо пенсійного забезпечення поліцейських Законом №580-VIII, який не має зворотної дії в часі та не поширюються на позивача, також не є в розумінні статті 51 Закону №2262-ХІІ підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу з 80 до 85 відсотків грошового забезпечення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини що виникли між сторонами, врегульовані Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 pоку №2262-XII (Закон №2262-XII).

Так, вказаний Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, пунктом "а" частини першої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) право на призначення пенсії за вислугу 20 років у розмірі 55 процентів було надано виключно особам, звільненим саме у відставку за віком або за станом здоров'я.

Підпунктом "б" пункту 64 Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Таким чином, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивача було звільнено з органів внутрішніх справ не у відставку (із зняттям з військового обліку), а саме в запас (з постановкою на військовий облік) відповідно до підпункту "б" пункту 64 Положення №114, а тому пенсія за вислугу років йому правомірно була призначена у розмірі, виходячи із 50 процентів грошового забезпечення за вислугу 20 років та 3 процентів за кожний рік вислуги понад 20 років (всього - 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення).

З апеляційної скарги вбачаєься, що апелянт наголошує на тому, що він набув право на перерахунок пенсії, виходячи із 55 процентів грошового забезпечення за вислугу 20 років, з 01.01.2016 у зв`язку із внесенням до статті 13 Закону №2262-ХІІ змін Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від від 02.07.2015 року (далі - Закон №580-VIII), прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" №900-VIII від 23.12.2015 року (далі - Закон №900-VIII, відповідно до частин першої, третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги з наступних підстав.

Так, 07.11.2015 набрав чинності Закон №580-VIII, пунктом 6 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого були внесені зміни до частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ (а саме, пункт "а" після слів "за станом здоров'я" доповнено словами "особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"). А саме, відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ (з урахуванням змін, внесених Законом №580-VIII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення".

Таким чином, законодавець врегулював окремі питання пенсійного забезпечення саме поліцейських, надавши особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, право на призначення пенсії за вислугу 20 років у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що оскільки позивач ніколи не проходив службу на відповідних посадах в поліції та звільнився зі служби саме з органів внутрішніх справ, а не зі служби в поліції, на підставі Положення №114, а не Закону №580-VIII, та пенсія йому була призначена відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ у редакції до внесення до неї змін Законом №580-VIII, тому внесені Законом №580-VIII зміни до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ (якими звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII особам розмір пенсії за вислугу 20 років призначається у розмірі 55 процентів грошового забезпечення) зворотної дії в часі не мають та на позивача не поширюються.

Прийняття Закону №580-VIII та подальших змін до нього, як і змін до Закону №2262-ХІІ, не тягне за собою правових наслідків у вигляді перерахунку пенсії із збільшенням її на 5 процентів грошового забезпечення колишнім працівникам міліції, звільненим зі служби через хворобу.

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ визначено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім'ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, внесення змін до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо пенсійного забезпечення поліцейських Законом №580-VIII, не є в розумінні статті 51 Закону №2262-ХІІ, підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу з 80 до 85 процентів грошового забезпечення.

Перша частина пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ свідчить, що пенсія за вислугу років в розмірі 55 процентів відповідної суми грошового забезпечення призначається виключно особам, які звільненні зі служби в органах внутрішніх справ у відставку (за віком або за станом здоров'я).

У всіх інших випадках згідно першої частини пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-ХІІ особам, які на день звільнення зі служби органів внутрішніх справ мали вислугу 20 років, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 50 процентів відповідної суми грошового забезпечення, навіть особам, звільненим зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) "через хворобу" або "через обмежений стан здоров'я".

Як встановлено судом першої інстанції, згідно свідоцтва про хворобу №428 від 24.11.2008 р., виданого військо - лікарською комісією УМВС України в Чернівецькій області позивач непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (через хворобу).

Враховуючи, що позивача звільнено зі служби на підставі п. б ст 64 Положення №114 у запас у зв'язку з хворобою, то відповідно до наведених норм він не має права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, яка призначається звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я.

Посилання апелянта на те, що на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії 01.01.2016 року ст. 13 Закону №2262-XII було передбачено, що пенсія за вислугу років в розмірі 55% грошового забезпечення призначається також особам, звільненим зі служби на підставі п. 2 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII, а саме через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Закон №580-VIII набув чинності з 07.11.2015 року, тобто після звільнення позивача зі служби, не має зворотної дії в часі і ним, чи іншими законами не передбачено зміни формулювання підстав звільнення зі служби співробітників міліції, які були звільнені до набрання чинності цим законом і відповідного перерахунку пенсії.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Конституційним Судом України наголошено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб'єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

Таким чином, колегія суддів вважає, оскільки позивача звільнено зі служби на підставі п. "б" ст. 64 Положення № 114, тобто "через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії" саме в запас (з постановкою на військовий облік), відповідач правомірно призначив позивачу пенсію за вислугу років на підставі п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 в розмірі 50 процентів відповідної суми грошового забезпечення. Внесення змін до пункту "а" частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо пенсійного забезпечення поліцейських Законом №580-VIII, який не має зворотної дії в часі та не поширюються на позивача, також не є в розумінні статті 51 Закону №2262-ХІІ підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу з 80 до 85 процентів грошового забезпечення.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4