Справа № 0940/1784/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2554/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року в справі №0940/1784/18 (суддя Гундяк В.Д., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення складено 23.01.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії,-

встановив:

У жовтні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» звернулося в суд з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, в якому просило: а) визнати протиправним та скасувати рішення №625599/41204597 від 02.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №2554 від 19.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

б) зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну №2554 від 19.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її подання.

Рішенням від 18 січня 2019 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що суд першої інстанції не врахував ряд порушень, допущених податковими органами. Так, зокрема, у квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.12.2017 міститься загальне посилання на п.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, що, на думку скаржника, обмежило його право надати відповідні документи за вичерпним переліком.

Стверджує, що ТзОВ «ОСОБА_1 Груп» надано достатній пакет документів. При цьому погоджується, що достатність є оціночним поняттям, а тому, на думку апелянта, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної субєкт владних повноважень мав би зазначити, конкретизувати, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення.

Вказує також на те, що відповідачами не надано підтверджуючих доказів щодо вирішення питання про відмову у реєстрації податкової накладної комісією відповідно до передбаченої законодавством процедури, а судом першої інстанції не перевірено вжиття субєктом владних повноважень усіх передбачуваних дій.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Відповідачі у справі не скористалися правом подання відзиву на апеляційну скаргу в даній справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" є юридичною особою, зареєстрованою в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, взяте на податковий облік Державною податковою інспекцією в місті Івано-Франківську Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 10.03.2017, є платником податку на додану вартість. Основний вид економічної діяльності оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

Позивачем складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за №2554 від 19.12.2017 на загальну суму 101 585,69 гривень.

Державною фіскальною службою України, за наслідками розшифрування та проведення перевірки на відповідність вказаної податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, 28.12.2017 сформовано квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за № НОМЕР_1.

Вказаною квитанцією відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної №2554 від 19.12.2017 зупинено, у звязку з відповідністю зазначеної податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13.06.2017. За результатами оцінювання системою автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 0402, 0901, 1901, 1902, 1904, 2005, 2101, 3307. Запропоновано позивачу надати пояснення, копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної (а.с.25).

До пояснень позивачем долучено копію договору поставки від 07.11.2017, укладеного з Приватним підприємством "Верес-Н", копію податкової накладної за №2554 від 19.12.2017, копію договору оренди від 03.04.2017, копії видаткових накладних ТОВ «Прикарпатський торговий дім» від 13.12.2017 за №№00372754, 00372767, копії видаткових накладних Дочірнього підприємства "Савсервіс Карпати" (а.с.35-36).

Рішенням комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області №625599/41204597 від 02.04.2018 позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №2554 від 19.12.2017, у звязку ненаданням платником податків повного пакету документів, а саме: договору щодо придбання товарів, документів щодо транспортування товарів, платіжних доручень, банківських виписок з особових рахунків та ін. (а.с.76-77).

Вважаючи вказане вище рішення протиправним, товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» звернулося в суд з позовом про скасування такого та зобовязання вчинити дії.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, керувався правомірністю рішення комісії Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 02.04.2018, яким відмовлено позивачу в реєстрації податкової накладної, оскільки останнім дійсно не надано первинних документів, необхідних для прийняття податковим органом рішення про таку реєстрацію.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до підпункту 201.16.1. пункту 201.16. статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як вбачається з квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної №2554 від 19.12.2017, податкова накладна позивача відповідає критеріям ступеня ризику, визначеному пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки), затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 0402, 0901, 1901, 1902, 1904, 2005, 2101, 3307, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК.

Так, відповідно до п.6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Отже, контролюючий орган зобов'язаний у квитанції чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що визначення фіскальним органом у квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків документів відповідно до Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого вказаним вище наказом Міністерства фінансів України №567 від 13 червня 2017 року.

Проте варто зауважити, що серед вимог до квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (ст. 201 ПК України) не вказано про необхідність зазначення конкретного критерію ризику шляхом зазначення підпункту у цифровому виразі. У квитанції від 28.12.2017 сформульовано критерій оцінки ризику, а саме невідповідність обсягів постачання обсягам придбання, що за своїм змістом відповідає лише підпункту 1 пункту 6 Критеріїв оцінки.

А тому безпідставним вважає колегія суддів покликання позивача в апеляційній скарзі на неможливість подання необхідних документів у звязку із загальним посиланням у квитанції на п. 6 Критеріїв оцінки.

Водночас, відповідно до пропозиції надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН позивач надіслав листи-пояснення та документи на підтвердження виконуваних ним господарських операцій.

Однак, незважаючи на це, комісією ДФС України прийнято рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної, та як підставу відмови зазначено: ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у томі числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг), накладні, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, для критерію, зазначеного у пп.1 п.6 Критеріїв, такими документами є: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Оглянувши в судовому засідання копії долучених первинних документів, які позивач надавав контролюючому органу, колегія суддів встановила, зокрема, що укладений 07.11.2017 між позивачем та Приватним підприємством «Верес-Н» договір поставки товару не містить найменування, кількості, якості товару та не може свідчити про фактичну реалізацію позивачем товару, зазначеного у податковій накладній за №2554 від 19.12.2017.

Крім того, позивачем не надано документів про походження товару, що реалізований ним згідно з податковою накладною за №2554 від 19.12.2017, так як надані копії документів свідчать про постачання товару від ДП «Савсервіс Карпати» та ТОВ «Прикарпатський торговий дім» в торгові точки, однак не надано документів щодо переміщення товару на склад, з якого здійснено його реалізацію. Документи за кількісними характеристиками не відповідають обєму отриманої та реалізованої продукції згідно з видатковою накладною виписаною ПП «Верес-Н» та видатковими накладними від 12.12.2017 та 18.12.2017, виданими ДП «Савсервіс Карпати», і від 13.12.2017, виданих ТОВ «Прикарпатський торговий дім». Так, як вбачається з наявних в матеріалах справи та досліджених судом в якості письмових доказів по справі копій видаткової накладної за №00372754 від 13.12.2017, виданої ТОВ «Прикарпатський торговий дім», та податкової накладної за №2554 від 19.12.2017 позивачем придбано у ТОВ «Прикарпатський торговий дім» товар горошок зел. салат 420 г - 24 шт., в той час як реалізовано ПП «Верес-Н» цей же товар у кількості 300 шт., що становить різницю між придбаним та реалізованим товаром 174 шт. При цьому, інших видаткових накладних, які б підтверджували придбання товару у кількості, яка була в подальшому реалізована ПП «Верес-Н» представником ТОВ «ОСОБА_1 Груп» ні суду, ні податковому органу надано не було. Крім того, товари за найменуванням «Кава мелена Еспрессо 225 г «Зі Львова» і «Кава мелена Львівська 225 г «Зі Львова» відсутні в наданих суду видаткових накладних, а тому їх придбання в будь-якій кількості не підтверджено жодними доказами.

Твердження позивача про закупівлю товару у ДП «Савсервіс Карпати» та ТОВ «Прикарпатський торговий дім» і його подальший продаж ПП «Верес-Н» з транспортуванням цього товару на склад третіх осіб та в подальшому транспортування з цих складів на орендований склад в селі Хутір-Будилів Снятиського району, з якого здійснено продаж, позивачем документально не підтверджено. Так, надані суду копії дорожніх листів не дають суду змогу встановити перевезення яких саме товаро-матеріальних цінностей та за яких обставин було здійснено позивачем.

Таким чином, з аналізу вказаних вище документів, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачем не надано договору щодо придбання товарів, документів щодо транспортування товарів, платіжних доручень, банківських виписок з особових рахунків, тобто документів, на підставі яких комісія ДФС приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації відповідно до постанови КМ України від 29.03.217 №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Більше того, відповідно до вказаної вище постанови КМ України №190 ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК, тобто документів, які б підтверджували інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку, є підставою для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що і послужило підствою для прийняття оскаржуваного у даній справі рішення.

Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта про наявність у відповідача можливості перевірити надані пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, згідно баз даних, відомостей про реєстрацію податкових накладних контрагентів позивача, відомостей, зазначених в деклараціях таких платників податків, так як нереалізація податковим органом наведених можливостей не звільняє позивача від обовязку підтвердити інформацію, зазначену у податковій накладній та не спростовує факт невиконання позивачем такого обовязку.

А відсутність в протоколі засідання комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області детального відображення аналізу наданих позивачем пояснень і документів в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами та встановленими обставинами у справі, не свідчать про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення та не заперечують його правомірності.

З огляду на викладені обставини справи та проаналізовані норми законодавства, апеляційний суд дійшов переконання, що оскаржуване рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області про відмову в реєстрації податкової накладної №2554 від 19.12.2017 було прийнято обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мали значення на час відмови в реєстрації податкової накладної, а тому позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Груп» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 січня 2019 року в справі №0940/1784/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 25.04.2019.