Справа № 807/2347/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2599/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року (ухвалене головуючим-суддею Луцович М.М., час проголошення судового рішення 13 год 33 хв у м. Ужгороді, дата складання повного тексту судового рішення 02 січня 2019 року) за адміністративним позовом Заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, «Спеціалізована державна експертна організація Центральна служба Української державної будівельної експертизи» в особі філії Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза» у Закарпатській області, ОСОБА_3, виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу державного архітектурно-будівельного контролю) про зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року заступник прокурора Закарпатської області, діючи в інтересах держави в особі Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі ДАБІ України) звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив зобовязати ОСОБА_1 здійснити демонтаж незаконної надбудови обєкту будівництва у м. Ужгороді по вул. Фединця, 11, а саме знести самочинно здійснену добудову пятого поверху та мансарди обєкта будівництва за адресою м. Ужгород, вул.Фединця,11 (далі обєкт будівництва).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Управлінням ДАБІ в Закарпатській області при проведенні планової та позапланової перевірок безпідставно не були вжиті належні заходи щодо усунення порушень інтересів держави з питань державного архітектурно-будівельного контролю у частині здійснення ОСОБА_1 незаконної зміни висотності та фасадів (добудов) об'єкту будівництва.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, заступник прокурора Закарпатської області подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою повністю задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ненадання з боку прокуратури та позивача доказів невиконання ОСОБА_2 вимог припису №23 від 25.11.2016, а також здійснення будівництва після винесення вказаного припису та відмови в усуненні порушень, не можуть бути однією з підстав відмовити у задоволенні даного позову через те, що ця обставина виникла та мала місце вже в ході розгляду спору судом. Зверненню з даним позовом передували інші обставини, які є достатніми для ініціювання питання про демонтаж пятого поверху та мансарди обєкта будівництва. При цьому, конструктивна ненадійність будівлі, яка не забезпечує дотримання архітектурно-планувальних, функціональних і конструктивних якостей встановлена у висновках експертиз, а також за результатами розгляду інших справ, свідчить про небезпеку не тільки для осіб, домоволодіння яких є сусідніми та які здійснили вступ у розгляд даної справи та справи №308/16389/14-ц, а також становить загрозу мешканцям міста.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора Цинайко Н.І., яка підтримала апеляційну скаргу, представника відповідачів ОСОБА_4, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 було отримано містобудівні умови і обмеження земельної ділянки №128, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 20.07.2012.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №538333 від 25.12.2007 ОСОБА_1 була власником земельної ділянки, площею 0,0500 га, розташованої за адресою : Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Фединця, 11, з цільовим призначенням : для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських і будівельних споруд.

10.08.2012 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю (далі Інспекція ДАБК) у Закарпатській області зареєструвала декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЗК 6 на обєкті будівництва, замовником якого є ОСОБА_1

24.10.2014 Інспекцією ДАБК у Закарпатській області було проведено планову перевірку забудовника ОСОБА_1, результати якої викладені в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та встановлено порушення ч.6 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.29 постанови Кабінету Міністрів України №466 від 13.04.2011 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт», а також встановлено, що будівництво здійснюється за відсутності експертизи проекту будівництва в частині міцності, надійності та довговічності, у зв'язку з чим було встановлення порушення абз.3 ч.4 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

24.10.2014 за результатами планової перевірки, було винесено припис, яким зобовязано усунути вказані в акті перевірки від 24.10.2014 порушення в термін до 24.02.2015.

У подальшому, 06.02.2015 Управлінням ДАБІ в Закарпатській області було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва, забудовник - ОСОБА_1, результати якої відображені в акті від 06.02.2015.

За результатами проведеної позапланової перевірки було встановлено, що замовником в декларації про початок виконання будівельних робіт №ЗК 6 від 10.08.2012 вказано кількість поверхів - 4 (чотири), а за фактом є 5 (п'ять) з мансардою, чим порушено ст.29, ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також встановлено, що проектна документація зі змінами (щодо змін висотності та фасадів) погоджена 29.12.2013 не пройшла експертизи в частині міцності, надійності та довговічності, чим порушено абз.3 ч.4 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Наказом Управління ДАБІ в Закарпатській області №3-СК від 09.02.2015 реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ЗК 6 від 10.08.2012 на обєкті будівництва було скасовано.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.03.2015 ОСОБА_1 було заборонено проводити будь-які будівельні роботи за вище вказаною адресою до вирішення справи по суті.

Згідно постанови Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ДАБІ України про визнання протиправним та скасування наказу №3СК, яким скасовано декларацію про початок виконання будівельних робіт №ЗК 6 від 10.08.2012 на обєкті будівництва було відмовлено.

На час розгляд справи по суті, ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №343 від 23.04.2015 набув у власність земельну ділянку, розташовану за адресою : Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Фединця, 11, з цільовим призначенням : для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських і будівельних споруд, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відділом ДАБК виконавчого комітету Ужгородської міської ради стосовно ОСОБА_2 25.11.2016 було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказується про виявлене порушення, а саме : після відміни декларації про початок виконання будівельних робіт, будівельні роботи щодо будівництва багатоквартирного будинку на обєкті будівництва продовжуються.

У подальшому, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме : акт перевірки дотримання вимог законодавства від 25.11.2016 та протокол про адміністративні правопорушення від 25.11.2016, відділом ДАБК виконавчого комітету Ужгородської міської ради була прийнята постанова №32 від 28.11.2016, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.96 КУпАП у звязку з продовженням здійснення будівельних робіт на обєкті будівництва без зареєстрованої декларації про початок їх виконання, що є порушенням вимог ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відділом ДАБК виконавчого комітету Ужгородської міської ради за результатами позапланової перевірки, у зв'язку з виявленими порушеннями було винесено припис №23 від 25.11.2016 з вимогою зупинити будівельні роботи на обєкті будівництва та відновити демонтовану підпірну стіну.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об'єкту будівництва, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови, однак під час розгляду справи по суті таких фактів не встановлено. Також, доказів протилежного позивачем та прокурором суду не було надано. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Проте, позивачем не доведено факт неможливості здійснення перебудови обєкту будівництва відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та обєктивному зясуванні всіх обставин, що мають значенням для справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Пунктом 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 ( у відповідній редакції) визначено аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю, що викладені у ст. 41 Закону № 3038-VI.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» № 687-XIV від 20.05.1999 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 687-XIV), будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 Закону № 3038-VI, у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Отже, положення ч. 1 ст. 38 Закону № 3038-VI встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред'явлення позову про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсації витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред'явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта;

2) визначення такого об'єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Тобто, тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на субєкті владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Колегія суддів звертає увагу, що зверненню субєкта владних повноважень з адміністративним позовом про зобовязання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, положення ч. 7 ст. 376 ЦК України, визначають необхідність встановлення таких фактів як неможливість перебудови об'єкту та відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Крім цього, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Колегія суддів звертає увагу, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Як було встановлено в суді першої інстанції та видно з матеріалів справи, під час розгляду цивільної справи №308/16389/14-ц було проведено судову будівельно-технічну експертизу щодо будівництва багатоквартирного будинку по вул. Фединця, 11, м. Ужгород.

Згідно висновку експерта №203/09-16 від 23.12.2016 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №308/16389/14-ц, приведення будівництва по вул. Фединця, 11, м. Ужгороді у відповідність архітектурним, санітарним, екологічним, протипожежним та іншим вимогам і правилам є технічно можливим.

Крім того, на замовлення ОСОБА_2 будівельним експертом ОСОБА_5 було виконано роботи по технічному обстеженні об'єкту будівництва, про що складено Звіт №33 від 30.06.2017, відповідно до якого досліджуваний будинок побудований у відповідності з представленою проектною документацією, роботи, щит виконуються на досліджуваному обєкті, проведено у відповідності з державними будівельними нормами і стандартами, на конструкції будівлі не було встановлено дефектів, які б могли свідчити про будь-які деформаційні процеси в конструкціях, несучі й огороджуючи конструкції, а також інженерні мережі є такими, що відповідають вимогам щодо надійності, міцності і довговічності, будівельні матеріали відповідають державним стандартам та технічним умовам, що до них ставляться, таким чином, вся будівля відповідає вимогам міцності, надійності та довговічності, збудована за проектною документацією і відповідає будівельним нормам і стандартам.

Зясовуючи необхідність у знесенні самочинного будівництва та наявність підстав для застосування такої крайньої міри, колегія суддів не знайшла причин для знесення самочинно збудованого об'єкта, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що відповідач намагається вирішити питання щодо дозвільної документації, а позивачем у свою чергу не доведено факт неможливості здійснення перебудови обєкту будівництва відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у звязку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Прокуратури Закарпатської області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року по справі №807/2347/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8
Повне судове рішення складено 25.04.2019.