Справа № 560/202/19
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/202/19
РІШЕННЯ
іменем України

16 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П.

за участю:секретаря судового засідання Бачка А.М. представників відповідача: Калужської Н.О., Панчука В.В., Куніцького В.Я.
розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.01.2019 року форми "Р" №02551303, №, №, форми "ПС "№, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.01.2019 року №,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №02551303, яким встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.5, г)п. 198.5, ст. 198 ПК України, за платежем - пдв - на суму 83 475 грн. 00 коп. (за податковими зобов`язаннями - 66 780 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями -16 695 грн. 00 коп.); податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №, яким встановлено порушення п. 164.1 ст. 164, п.177.2 п. п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6, 177.4 ст.177 ПК України, за платежем - податок на доходи фіз. осіб, що сплачуються фіз. особами за результатами річного декларування - на суму 24903 грн. 96 коп. (за податковими зобов`язаннями - 19923 грн. 17 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4980 грн. 79 коп.); податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №, яким встановлено порушення п. 164.1 ст. 164, п.177.2 п. п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6, 177.4 ст.177 , п. п. 1.4 п.16і Підрозділу 10 інші перехідні положення ПК України, за платежем - 20 військовий збір - на суму 2075 грн. 34 коп. ( за податковими зобов`язаннями - 1660 грн. 27 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 415 грн. 07 коп.); податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №, яким встановлено порушення п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.4 "Порядку обліку платників податків і зборів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011, за - адміністративні штрафи та інші санкції (надх. коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС - рай. - на суму - 170 грн. 00 коп.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.01.2019 № Ф-, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, в сумі - 17 872 грн. 66 коп.; рішення № від 02.01.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахуванням відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, виявлено порушення ч. 4, п. 1, ст. 4, ч.2, п.1 ст.7, п.11. ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, застосовано штрафні санкції - на суму - 1787 грн. 27 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 08.11.2018 по 21.11.2018, на підставі направлення №4716 від 01.11.2018, виданого згідно наказу від 25.10.2018 №3027 ГУ ДФС у Хмельницькій області, головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб, само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Хмельницькій області Панчуком В.В., ОСОБА_2 проведено документальну планову виїзну перевірку фОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки посадовими особами податкового органу складено Акт №1663/22-01-13-03/ від 28.11.2018.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Хмельницькій області прийнято податкові повідомлення-рішення від 02.01.2019 форми "Р" №02551303, №, №, форми "ПС" №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.01.2019 року №.

Не погоджуючись з вищенаведеними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача на адресу суду 05.02.2019 надійшов відзив в якому останній зазначає, що відповідно до висновків Акту перевірки працівниками податкового органу встановлено ряд порушень.

Відповідач вважає, що оскаржувані рішення, що прийняті за результатом перевірки є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки позивач придбаваючи на протязі 2015 року у контрагентів товарно-матеріальні цінності (ТМЦ) в подальшому не здійснив їхню реалізацію.

Відповідач зазначає, що придбані позивачем ТМЦ передано в зону АТО, що підтверджується листом - подякою Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2018 №2573.

Відповідач вказує, що повідомлення за формою №20-ОПП повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

У поданих позивачем копіях повідомлень за формою 20-ОПП, відсутня інформація про повідомлення контролюючого органу по орендованій частині території, на якій здійснюється стоянки транспортних засобів позивача, що є об`єктом оподаткування та використовуються позивачем у господарській діяльності на підставі договору оренди.

Позивач у своїй господарській діяльності використовує транспортні засоби, проте у Книзі обліку доходів та витрат за 2017 рік посадовими особами відповідача в період проведення перевірки встановлено, що позивачем включено до складу витрат в жовтні листопаді та грудні 2017 витрати пов`язані з придбанням запчастин до вантажних автомобілів.

Відповідач зазначає, що відповідно до пп.177.4.6, п.177.4 ст. 177 ПК України фізичні особи-підприємці на загальній системі оподаткування мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Отже враховуючи вищенаведені норми Податкового кодексу ФОП ОСОБА_1 безпідставно віднесено до складу витрат декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, вартість придбаних автомобільних запчастин на загальну суму 110684,28 грн.

У зв`язку із заниженням податкових зобов`язань по податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларуваня, до позивача застосовано штрафні санкції у відповідності до статті 123 ПКУ, та застосовано штрафні санкції у розмірі 25% від суми визначеного податкового зобов`язання.

Перевіркою встановлено, що позивачем занижено суму чистого оподаткованого доходу у розмірі 110684,28 грн, а отже ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді занижено показник чистого доходу, відповідно й занижено суму військового збору у сумі 1660,27 грн у т.ч. в податковому періоді 2017 рік у сумі 1660,27 грн..

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що під час винесення оскаржуваних рішень діяв в межах норм передбачених чинним законодавством України, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від позивача на адресу суду 18.02.2019 надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що ТМЦ ним придбані за період листопад - грудень 2015 року в сумі 66874,94 грн, передані у зону АТО, як Допомога нашим захисникам. А період березень - жовтень 2015 року не підпадає в термін 1095 днів з моменту подання податкової декларації з податку на додану вартість.

Крім того, позивачем не використовується орендована частина території, на якій здійснюється стоянка транспортних засобів, та Договору оренди території з позивачем не укладалось. Працівникам ДФС надано договір №2 з в/ч НОМЕР_2 про надання послуг (стоянка автомобілів), а оскільки, в/ч НОМЕР_2 надавала послуги щодо стоянки автомобілів, в договорі не визначена конкретна територія для розміщення автомобілів (визначення місця, площі, інші характеристики тощо), відповідальна особа виконавця за договором самостійно визначає місце стоянки автомобілів на території в/ч, інших договорів про оренду чітко визначеної території із в/ч НОМЕР_2 позивач не укладав, тому дані про стоянку автомобілів не подавалися в формі 20-ОПП.

Позивач наголошує, що стаття 34 Закону України "Про автомобільний транспорт" прямо зобов`язує автомобільного перевізника утримувати в належному технічному стані транспортні засоби, забезпечувати їх контроль технічного і санітарного стану перед виїздом на маршрут.

Однак, для проходження технічного огляду для ФОП потрібно привести транспортний засіб в технічно справний стан, згідно переліку робіт, які наведено в п. 3.5 "Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту" для чого позивачем було понесено витрати на закупівлю і встановлення перерахованих ТМЦ та послуг.

Позивач вказує, що витрати віднесені виключно на вантажні автомобілі, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Представником відповідача на адресу суду 15.03.2019 надано заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначає, що під час перевірки, позивачем укладено договори про надання послуг (стоянка автомобіля) від 05 січня 2015 року №4, від 04.01.2016 року №1, від 02.01.2017 №2 між Військовою частиною НОМЕР_2 та ФОП ОСОБА_1 , при цьому предметом договору є надання виконавцем замовнику послуг для стоянки автомобіля за адресою вул.Героїв Небесної Сотні 82/а за відповідну плату. В підтвердження виконання умов договору позивачем надано квитанції до прибуткового касового ордера, що підтверджують факт виконання умов договору.

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Відповідач зазначає, що відповідно до вимог Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 зобов`язаний був включити до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість реалізовані ТМЦ в сумі 333901,00 грн, сума ПДВ 66780,00 грн в грудні 2015 року, як такі що не використані ним у господарській діяльності.

Враховуючи вищевикладене відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомленні, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог, просили відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що посадовими особами ГУ ДФС у Хмельницькій області на підставі наказу №3027 від 25.10.2018 та повідомлення від 25.10.2018 №1261 в порядку ст.75, ст.77 Податкового кодексу України, проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017.

За результатом проведеної перевірки складено Акт від 1663/22-01-13-03/ від 28.11.2018, яким встановлено порушення норм податкового законодавства, а саме: - п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п.п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6 п. 177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України, ФОП ОСОБА_1 у перевіряєвмому періоді завищено показник витрат, відповідно занижено чистий оподатковуваний дохід у сумі - 110684,28 грн у т.ч. по періодах: - в податковому періоді 2017 рік у сумі 110684,28 грн, у зв`язку із чим проведеного перерахунку за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2017 рік у сумі 19923,17 грн, в т.ч. по періодах: 2017 рік - в сумі 19923,17 грн; - п. 4 ч. 1 ст. 4, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ з внесеними змінами та доповненнями, ФОП ОСОБА_1 занижено об`єкт оподаткування податком на доходи фізичних осіб, відповідно і єдиного соціального внеску у 2017 році. За результатами перевірки підлягає донарахуванню - 17872,66 грн єдиного соціального внеску в т.ч. по періодах: жовтень 2017 року в сумі 7441,48 грн, листопад 2017 року, в сумі 5601,47 грн, грудень 2017 року, в сумі 4829,71 грн; - п.164.1 ст.164, п.177.2, п.п.177.4.1, 177.4.5, 177.4.6 п.177.4 ст.177, п.п.1.4 п.16/1 Підрозділу Інші перехідні положення Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді занижено показник чистого доходу, відповідно занижено суму військового збору у сумі - 1660,27 грн у т.ч. по періодах: - в податковому періоді 2017 рік у сумі 1660,27 грн. - п.187.1., ст.187, п.п.198.5. г) п.198.5, ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та доповненнями, ФОП ОСОБА_1 не включено до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість обсяг реалізації по вищезазначених ТМЦ в сумі 333901,00 грн (обсяг), сума ПДВ 66780,00 грн, в т.ч. по періодах: - "грудень 2015 р." на суму 333901,00 грн, ПДВ 66780,00 грн. - п.63.3 ст.63 Податкового кодексу Країни та "Порядку обліку платників податків і зборів", затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року №462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за №503/25280, ФОП ОСОБА_1 не подано до Шепетівського відділення Славутської ОДПІ Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма № 20-ОПП).

Не погодившись з висновками Акту перевірки, позивачем подано заперечення стосовно скасування висновків акту перевірки від 28.11.2018 до ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Від Головного управління ДФС у Хмельницькій області надано відповідь на заперечення від 28.12.2018 надійшла відповідь у якій зазначено, що висновки Акту перевірки необхідно залишити без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі висновків акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення від 02.01.2019 №02551303, якими встановлено порушення п. 187.1 ст. 187, п.п. 198.5, г)п. 198.5, ст. 198 ПК України, за платежем - ПДВ - на суму 83 475 грн. 00 коп. (за податковими зобов`язаннями - 66 780 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями -16 695 грн. 00 коп.); податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №, яким встановлено порушення п. 164.1 ст. 164, п.177.2 п. п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6, 177.4 ст.177 ПК України, за платежем - податок на доходи фіз. осіб, що сплачуються фіз. особами за результатами річного декларування - на суму 24903 грн. 96 коп. (за податковими зобов`язаннями - 19923 грн. 17 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 4980 грн. 79 коп.); податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №, яким встановлено порушення п. 164.1 ст. 164, п.177.2 п. п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6, 177.4 ст.177 , п. п. 1.4 п.16і Підрозділу 10 інші перехідні положення ПК України, за платежем - 20 військовий збір - на суму 2075 грн. 34 коп. ( за податковими зобов`язаннями - 1660 грн. 27 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями - 415 грн. 07 коп.); податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 №, яким встановлено порушення п.63.3 ст.63 ПК України, п.8.4 "Порядку обліку платників податків і зборів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011, за - адміністративні штрафи та інші санкції (надх. коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС - рай. - на суму - 170 грн. 00 коп.; вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.01.2019 № Ф-, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені, в сумі - 17 872 грн. 66 коп.; рішення № від 02.01.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахуванням відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, виявлено порушення ч. 4, п. 1, ст. 4, ч.2, п.1 ст.7, п.11. ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010, застосовано штрафні санкції - на суму - 1787 грн. 27 коп.

Не погодившись з винесеними рішеннями та вимогою, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

При вирішенні спору суд враховує, що частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) від 02 грудня 2010 року №2755-17.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Стосовно правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення № від 02.01.2019, яким визначено суму штрафних санкцій в сумі 170,00 грн, суд зазначає, що відповідно до пункту 63.3 статті 63 ПК України, одним зі способів податкового контролю є контроль за місцем розташування як платника податків, так і об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктом оподаткування відповідно до пункту 22.1 статті 22 ПК України можуть бути майно, товари, доход (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, із наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09 грудня 2011 року №1588 із змінами та доповненнями (далі - Порядок).

Відповідно до п.8.1 Порядку, платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Згідно додатку № 10 до Порядку, яким є повідомлення за формою №20-ОПП, які повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

При цьому, основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Суд звертає увагу позивача, що повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Оглядом акту перевірки суд зазначає, що у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 використовується орендована частина території, на якій здійснюється стоянки транспортних засобів, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору № 2 укладеного з ВЧ НОМЕР_2 .

Однак, як пояснив відповідач, що в інформаційних базах ГУ ДФС у Хмельницькій області відсутні відомості про використання ФОП ОСОБА_1 у своїй господарській діяльності орендованої частини території, на якій здійснюється стоянки транспортних засобів, крім того, у доданих до матеріалів справи, копій повідомлень за формою 20 ОПП, відсутня інформація про повідомлення контролюючого органу по вищезазначені об`єкти оподаткування, що використовуються позивачем у господарській діяльності на підставі договору оренди.

А тому, враховуючи наведене вище, суд вважає, що перевіркою правомірно встановлено порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України та "Порядку обліку платників податків і зборів", на підставі яких правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.01.2019.

Щодо правомірності прийняття податковим органом податкових повідомлень - рішень №, яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 24903,96 грн (в т. ч. за податковими зобов`язаннями - в сумі 19923,17 грн, штрафні санкції - в сумі 4980,79 грн), №, яким визначено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2750,34 грн (в т. ч. за податковими зобов`язаннями - в сумі 1660,27 грн, штрафні санкції - в сумі 415,07 грн), рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 19659,93 грн та вимоги про сплату боргу №Ф- про сплату єдиного внеску на суму 17872,66 грн, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що за результатами проведеної перевірки посадовими особами встановлено, що основним видом діяльності позивача є "Вантажний автомобільний транспорт, що також підтверджується інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.04.2019.

Згідно інформації які містяться в акті перевірки, позивач у господарській діяльності використовує транспортні засоби, в тому й числі вантажні автомобілі, такі як: RENAULT НОМЕР_4 свідоцтво НОМЕР_5 від 01.09.2015, INTERNATIONAL НОМЕР_6 свідоцтво НОМЕР_7 від 23.04.2015, RENAULT НОМЕР_8 свідоцтво НОМЕР_9 від 22.09.2015, RENAULT MAGNUM 440 НОМЕР_10 свідоцтво CAO 218539 від 13.10.2012, MAN НОМЕР_11 TGA НОМЕР_12 свідоцтво НОМЕР_13 від 27.05.2017, DAF TE95XF НОМЕР_14 свідоцтво НОМЕР_15 від 20.08.2009, MAN 18.430 НОМЕР_16 свідоцтво САЕ 487881 від 16.03.2011, DAF FT85CF 380 НОМЕР_17 свідоцтво СРГ 882958 від 01.08.2008, DAF 95XF НОМЕР_18 свідоцтво НОМЕР_19 від 01.04.2016, MAN 19.403 НОМЕР_20 свідоцтво НОМЕР_21 від 23.02.2017, DAF TE95XF НОМЕР_22 свідоцтво НОМЕР_23 від 03.07.2015.

Вказане також підтверджується первинними документами, а саме: акти про заміни запчастин та деталей, ТТН інформації, що відображена платником в Повідомленнях про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність самозайнятих фізичних осіб, (за формою 20-ОПП), які подані платником до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням.

При цьому, згідно Книги обліку доходів та витрат за 2017 рік суд встановив, що позивачем включено до складу витрат в жовтні листопаді та грудні 2017 року витрати пов`язані з придбанням запчастин до вантажних автомобілів, про що зазначено в графі 6 Книги обліку.

Про підтвердження даного факту свідчать надані позивачем копії Актів заміни запасних частин та деталей, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до наданого ним пояснення та Актів заміни запасних частин перевіркою відповідача встановлено, що станом на 31.12.2017 запчастини на загальну суму 110 684,28 грн, на залишках у ФОП ОСОБА_1 відсутні так як встановлені на автомобілі, що використовуються ним у господарській діяльності, причому такі дії щодо встановлення придбаних запчастин на автомобілі позивача підтверджується Актами заміни (установки) запасних частин та деталей.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, регулюється ст. 177 ПК України.

Відповідно до п.177.2. ст.177.2 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно пп.177.4.1. - 177.4.4., п.177.4 ст.177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: - витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат; - витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу); - суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця; - інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Починаючи з 01.01.2017 п.177.4 ст.177 ПК України доповнено нормами, а саме пп. 177.4.5 та 177.4.6 згідно із Законом № 1797-VІІІ від 21.12.2016, відповідно до яких передбачено, що з 01.01.2017 року не включаються до складу витрат підприємця: - витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; - витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; - витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; - документально не підтверджені витрати.

У відповідності до пп.177.4.6, п.177.4 ст. 177 ПК України фізичні особи-підприємці на загальній системі оподаткування мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Аналізуючи наведені вище норми чинного податкового законодавства України, суд дійшов висновку, що ПК України не передбачає можливість фізичній особі-підприємцю при визначенні об`єкта оподаткування включати до витрат, витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення до яких відносяться вантажні автомобілі, навіть при наявності усіх первинних документів.

В зв`язку із наведеними вище нормами та висновками, суд вважає, що ФОП ОСОБА_1 безпідставно віднесено до складу витрат декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, вартість придбаних автомобільних запчастин на загальну суму 110684,28 грн, а тому за результатами проведеного перерахунку за 2017 рік ФОП ОСОБА_1 не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2017 рік у сумі 19923,17 грн, в т.ч. по періодах: 2017 рік - в сумі 19923,17 грн.

Оскільки позивачем занижено податкові зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб за результатами річного декларування, а тому на думку суду податковим органом правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у відповідності до статті 123 ПК України, та штрафні санкції у розмірі 25% від суми визначеного податкового зобов`язання.

Суд зазначає, що з 03.08.2014 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України" від 31.07.2014 № 1621-VII, яким на період до 01 січня 2015 року запроваджено військовий збір.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015, до Кодексу внесено зміни в частині оподаткування військовим збором, яким відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Згідно з пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПК України, а саме: фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичні особи - нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, а також податкові агенти

Відповідно до пп.1.2 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу, зокрема: для резидента - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Отже, з 1 січня 2015 року військовий збір сплачується з усіх доходів, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Відповідно до пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування.

Згідно пп.1.4 п.16-1 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до пп. 1.6. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Кодексу.

Враховуючи те, що суд встановив та підтверджується матеріалами перевірки, що позивачем занижено суму чистого оподаткованого доходу у розмірі 110684,28 грн, а тому в порушення п. 164.1 ст. 164, п. 177.2, п.п. 177.4.1, 177.4.5, 177.4.6 п. 177.4 ст. 177, п.п. 1.4 п. 16-1 Підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України ФОП ОСОБА_1 у перевіряємому періоді занижено показник чистого доходу, відповідно занижено суму військового збору у сумі - 1660,27 грн. у т.ч. в податковому періоді 2017 рік у сумі 1660,27 грн.

Враховуючи наведене вище до позивача застосовано штрафні санкції у відповідності до статті 123 ПК України, у розмірі 25% від суми визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання.

Необхідно також зазначити, що згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), платниками єдиного внеску є зокрема, фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно.

Відповідно до п.2 ст.7 Закону передбачено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно ч.5 ст.8 Закону визначено, що Єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Як встановлено перевіркою та підтверджується матеріалами справи, позивачем занижено суму чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік в сумі 110684,28 грн, а отже суд вважає, що позивачем в порушення п.4 ч.1 ст.4, п.2 ч.1 ст.7, ч.5 ст.8 Закону занижено і суму єдиного внеску, що підлягає сплаті у 2017 році в сумі 17872,66 грн, в т.ч.: жовтень 2017 року, в сумі 7441,48 грн, листопад 2017 року в сумі 5601,47 грн, грудень 2017 року в сумі 4829,71 грн.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що працівниками податкового органу правомірно винесено ФОП Яковлєву оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 02.01.2019 №Ф-, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені в сумі 17872,66 грн.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачено, що за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більше як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Суд також звертає увагу позивача, що оскільки під час проведеної податковим органом перевірки виявлено заниження суми єдиного внеску, що підлягає сплаті у 2017 році в сумі 17872,66 грн, в т.ч.: жовтень 2017 року, в сумі 7441,48 грн, листопад 2017 року в сумі 5601,47 грн, грудень 2017 року в сумі 4829,71 грн, у зв`язку із чим контролюючим органом на думку суду правомірно прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 1787,27 грн.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 02.01.2019 року форми "Р" №02551303 яким визначено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 83475,00 грн. (в т. ч. за податковими зобов`язаннями - в сумі 66780,00 грн., штрафні санкції - в сумі 16695,00 грн.), суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пункту 198.5. статті 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Господарською діяльністю згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як стверджує відповідач, що в ході проведення документальної перевірки проведено аналіз придбання та реалізації ТМЦ за перевіряємий період. За результатами проведеного аналізу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом 2015 року ТМЦ, що придбані у ФОП ОСОБА_3 та у ТОВ "Мережа сервісних станцій "ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ" на загальну суму - 333901,00 грн, в т.ч. ПДВ 66780 грн, не були в подальшому реалізовані та не використовувались у господарській діяльності підприємця.

Суд встановив, що позивачем придбано ТМЦ у ФОП ОСОБА_3 та ТОВ "Мережа сервісних станцій "ТІД1СІ- ДАЛЬНОБОЙ": за березень місяць 2015 року на суму 61352 грн 25 коп. без ПДВ: Акумулятор 140 Ah-12v Hardy SP (513x189x223), L.EN900, Акумулятор 6СТ- 140 Аз Super Truck, Акумулятор 6СТ- 140 Аз(3) економ АТМ, Акумулятор 6СТ - 140 Аз(3) економ АТМ, Шина 15.5-38/8 Ф-2АД нс8 УОиПЖЕ, Шина 15.5-К38 Д- 2А ЮСХ(комп) ДШЗ, Шина 260К508 (9.00К20) ИН-142БМ 14 сл НкШЗ, Шина 260К508 (9.00К20) ИН- 142БМ 14 сл НкШЗ, Шини 9.5К32Ф-268 ДЩЗ, Шини 11.2-20/8 Ф- 35 ВлТР, Шини 260R508 (9.00-20) ИН-142БМ-1 14 неОМСКШИНА, Шини 7.50-20 с/г В-103 103 нсб 103А6 БцШЗ, Шини 8.3-20 В- 105А(еж)ВлТР, Шини 9.5-32 DN- 104В TYREX AGRO не 8 ВлТР, Шини 13.6R38 Ф- 287 нсб СХ (комп)ДШЗ; За травень місяць 2015 року на суму 38976грн 35 коп. без ПДВ: Акумулятор 6СТ- 140 Аз(3)економ FULL POWER, Шина 260К508 (9.00К20) ИН- 142БМ 14 сл НкШЗ, Шина 260К508 (9.00К20) ИН- 142БМ 14 сл НкШЗ, Шини 235/75R17.5 16PR TR689A TRIANGLE, Шини 260R508 (9.00R20) ИН- 142Б-1ОМСКШИНА; за червень місяць 2015 року на суму 15410 грн 05 коп. без ПДВ:Шина 240К508 У- 2/10 НкШЗ, Шини 11.5/80-15.3 Alliance 320 (I1.12PRJL), Шини 13.6-38 (350- 965) Я-166 нсб АШК, Шини 215/75R17.5 16PR TR689A TRIANGLE; за вересень місяць 2015 року на суму 106931 грн 31 коп. без ПДВ: Шини 15.5/65-18 КФ-105 Алтайшина, Шини 215/75R17.5 16PRTR685 135/133 L руль TRIANGLE, Шини 260R508 О40БМ1 12 сл.НкШЗ, Шини 9.00-16 Я- 324 не 10 (240-406), Шина вантажна 315/70 К22,5 М729 ОВ5, Шини 10.0/75-15.3 Ф-274/12сл. БцШЗ, Шина вантажна 315/70 1122,5 ОБК225 Б ОТ, Шина вантажна 315/70 1122,5 АН22+ Б НА, Шина 225/60К17 99УКБ51 Кшпію, Шина 240К508 У- 2/10 НкШЗ, Шина 260К508 (9,00К20) ИН- 142БМ 14 сл НкШЗ, Шина 260К508 ИН-142Б/14 БШК, Акумулятор стартерний 1STA Standard 6СТ-100 AI, Акумулятор стартерний I STA Standard 6СТ-100 Al Евро, Акумулятор 6СТ- 60-АЗ (0) "a mega BATTERIES Premium, Акумулятор 6CT- 100 Аз E TOP CAR Мегатекс, Акумулятор 6СТ- 110 Аз PROFI Sada, Акумулятор 6СТ- 140 Аз (3) економ FULL POWER, Акумулятор 6СТ- 74 А(0) BLACK WEST А, Акумулятор 6СТ- 74-АЗ (0) ENERGY BOX, Акумулятор 6СТ- 95 Аз Plazma Original, Акумулятор 65Ah- 12v Hardy Di sel (242x175x190), R.EN600, Акумулятор 80 Ah-12v Hardy Disel (278x175x190), R.EN720; за жовтень місяць 2015 року на суму 44356 грн 00 коп. без ПДВ: Акумулятор 6СТ- 140-A3 (3) "VIRBAC" classic, Акумулятор 6СТ- 60-АЗ (1) Premium, Акумулятор 6СТ- 74 А(0) Westa, Акумулятор 6СТ- 74 Ah (0) POWER IMPULSE, Акумулятор 6СТ- 95-АЗ (0) "VIRBAC" classic 680А, Акумулятор ІСТА 6СТ-77 Аз Standard, Акумулятори 6СТ- 77-A3 (0) A-Mega ULTRA, Шина 12.00-16 ІК- 110 ТУКЕХ_ АвКО не 8 ВлТР, Шини 9.5-32 (250- 820) В-110. нсб АШК; за листопад - грудень місяць 2015 року на суму 66874 грн 94 коп. без ПДВ: Акумулятор 6СТ- 140 Аз (3) RN EXPERT ИСТОК, Акумулятор 6СТ- 140 Аз (3) економ FULL POWER, Акумулятор 6СТ- 60 Ah (0) POWER IMPULSE, Акумулятор 6CT- 62 - A3(0) "FIREBULL", Акумулятор 6СТ- 74 А(0) BLACK WESTA, Шина 15.5-38 Ф- 2АД нс8 УОПОЖЕ, Шини 205/60R16 92 V Ргетіопі Solazo, Шини 205/60R16 92Т KW-22 Kumho, Шини 215/60R16 95V Ргетіопі Solazo V95, Шини 225/75R16 С Кама-218 бескамерная, Шини 245/70R16 111RKW31 TL Kumho, Акумулятор 6СТ- 100-A3 (0) "a mega BATTERIES" Premium, Акумулятори 6СТ- 74-АЗ (0) "a mega BATTERIES" Premium, Шина 260К508 (9.00К20) ИН- 142БМ 14 сл НкШЗ, Шина 260К508 ИН-142Б/12 НкШЗ, Шини 195/65R15 PREMIORRI ViaMaqqiore 91Т, Шини 225/70R15C 112/1 ЮР WINTER RADIAL W411 Kingstar.

Придбані ТМЦ за листопад-грудень 2015 року передано в зону АТО, що підтверджено листом - подякою Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2018 №2573, в якому зазначено, що ТМЦ передані до Військової частини на протязі грудня 2015 року, що також не заперечує у відзиві і сам позивач.

Суд зазначає, що оскільки перевіркою встановлено, що придбані за листопад-грудень 2015 року ТМЦ відсутні у залишку станом на 31.12.2015, то позивач відповідно до вимог п.198.5 ст.198 ПК України зобов`язаний був визначити зобов`язання по ТМЦ, що перестали використовуватись в господарській діяльності та задекларувати в податковій декларації за грудень 2015 року.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.3 ст.44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

При цьому, п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, суд вважає, що працівники ГУ ДФС у Хмельницькій області не мали права проводити документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 в частині що стосувалась періоду з січня по вересень 2015 року, оскільки даний період не підпадає в термін 1095 днів визначених ПК України для проведення перевірки, а отже останні не мали права визначати грошові зобов`язання позивачу.

Суд встановив , що податкова декларація з ПДВ за жовтень 2015 року та реєстр виданих та отриманих податкових накладних реєстраційний номер № від 20.11.2015, було подано позивачем в листопаді місяці 2015 року, а тому даний період не входить у визначений п.102.1 ст.102 ПК України строк.

Суд також зазначає, що до 01.07.2015 діяла норма ПК України, а саме п.198.5 ст.198, яка передбачала, що податкові зобов`язання і податковий кредит визначаються на дату початку фактичного використання товарів/послуг, необоротних активів, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Однак з 01.07.2015 до вказаного п.198.5 ст.198 ПК України, внесено зміни відповідно до Закону України від 28.12.2014 р. № 71-VIII, згідно яких податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах, зокрема придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання.

Оскільки, позивачем придбано ТМЦ до липня 2015 року, а отже відповідач не мав права визначати зобов`язання позивачу до 01.07.2015, а лише коригувати податковий кредит, однак що стосується періоду після липня 2015 року, то в даному випадку відповідач правомірно визначив позивачу податкове зобов`язання, оскільки позивач не використав придбані ТМЦ у власній господарській діяльності.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що період з липня по вересень 2015 року не входить в визначений п.102.1 ст.102 ПК України строк 1095 днів для нарахування податкового зобов`язання.

В зв`язку із наведеним вище, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 02.01.2019 форми "Р" №02551303 є протиправним та підлягає скасуванню, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем : податок на додану вартість, на суму 55667 грн 27 коп., в тому числі : 44533 грн 82 коп.- за податковим зобов`язанням та 11133 грн 45 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, оскільки всупереч п.198.5 ст.198 ПК України (в редакції, яка була чинною до 01.07.2015) відповідач не мав права нарахувати зобов`язання позивачу, а лише коригувати податковий кредит, та порушив термін передбачений п.102.1 ст.102 ПК України для нарахування зобов`язання, а саме -1095 днів.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд враховує ч.2. ст.2 КАС України, відповідно до приписів якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач частково довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах Закону при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 02.01.2019 форми "Р" №02551303, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем : податок на додану вартість, на суму 55667 грн 27 коп., в тому числі : 44533 грн 82 коп. - за податковим зобов`язанням та 11133 грн 45 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, а тому позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.01.2019 року форми "Р" №02551303, №, №, форми "ПС "№, вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 02.01.2019 року № - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 02.01.2019 форми "Р" №02551303, в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем : податок на додану вартість, на суму 55667 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот шістдесят сім) грн 27 коп., в тому числі : 44533 (сорок чотири тисячі п`ятсот тридцять три) грн 82 коп.- за податковим зобов`язанням та 11133 ( одинадцять тисяч сто тридцять три) грн 45 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 278 (двісті сімдесят вісім) грн 34 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області (ідентифікаційний код - 39492190).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 квітня 2019 року

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 39492190)

Головуючий суддя О.П. Шевчук