Справа № 804/496/18
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2019 року

Київ

справа №804/496/18

адміністративне провадження №К/9901/66877/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В. М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року (головуючий суддя - Мельник В.В., судді - Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У січні 2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП в Дніпропетровській області), в якому просив:

1.1. - визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Дніпропетровській області, що виразилася у відмові добровільної виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу;

1.2. - зобов'язати ГУНП в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу згідно довідки від 27.11.2017 р. в сумі 65839,00 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у виплаті позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 26.04.2016р. по 04.08.2017р., оскільки судовим рішенням у справі 804/1633/17, яке набрало законної сили, встановлено незаконність звільнення позивача з посади слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Кам'янського (Дніпродзержинського) відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та поновлено позивача на посаді.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково:

3.1. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

3.2. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу згідно довідки від 15.03.2018 року № 19/281 в сумі 51653,40 грн.

3.3. У решті позовних вимог - відмовлено.

4. Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції зазначив, що нерозповсюдження на поліцейських норм Кодексу законів про працю України стосується тільки норм, якими врегульована оплата праці (виплата грошового забезпечення) вказаних осіб та спорів щодо цього забезпечення. Питання ж відповідальності, зокрема, за невиплату грошового забезпечення за період вимушеного прогулу не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. При цьому, зазначив, що грошове забезпечення за час вимушеного прогулу може бути виплачене особі, яка має таке право, не більше як за один рік.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з відповідача 65 839,58 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

6. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року у справі №804/496/18 - скасовано. Позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 65 839,58 грн.

7. Апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, враховуючи положення пункту 6 розділу ІІІ «Окремі питання виплати грошового забезпечення» Порядку №260 від 06 квітня 2016 року, який безпосередньо передбачає обов'язок виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу і не встановлює будь-яких обмежень щодо періоду часу, за який грошове забезпечення може бути виплачене особі. Крім того, суд зазначив, що, на момент звернення позивача до суду, нарахування відповідних сум грошового забезпечення за період з 26 квітня 2016 року по 04 серпня 2017 року суб'єктом владних повноважень вже було проведено, що підтверджується відповідною довідкою, оформленою самим відповідачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

8. ГУНП в Дніпропетровській області (далі - скаржник) в листопаді 2018 року звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року.

9. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року і залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2

10. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України. Оскільки з позовною заявою у справі № 804/1633/17 ОСОБА_2 звернувся 27.02.2017р., саме з цієї дати він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Проте, з позовною заявою про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу позивач звернувся 12.01.2018р. Також позивач не подавав заяви про поновлення строку і доказів поважності його пропуску.

11. Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07 листопада 2015 року № 220 о/с позивач був прийнятий на службу в Національну поліцію України та призначений на посаду слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП з присвоєнням йому спеціального звання поліції лейтенант поліції.

13. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 15 квітня 2016 року на слідчого Верхньодніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_2 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у поліції.

14. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року № 99 о/с звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_2 слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції за пунктом 6 частини 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

15. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2017 року у справі № 804/1633/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2017 року, адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді задоволено. Цим судовим рішенням визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 99 о/с від 25.04.2016 року про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_2 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції та поновлено ОСОБА_2 на службі на посаді слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Кам'янського (Дніпродзержинського) відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 25.04.2016 року.

16. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 28.08.2017 року № 269 о/с «По особовому складу» внесені зміни до наказу від 25 квітня 2016 року № 99 о/с, а саме вирішено: скасувати пункт наказу від 25 квітня 2016 року № 99 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_2 (М-211869) слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції, з 25 квітня 2016 року, з невикористаною частиною щорічної основної оплачуваної відпустки за 2016 рік у кількості 8 діб, та вважати його поновленим на службі в поліції на посаді слідчого Верхньодніпровського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції, з 25 квітня 2016 року.

17. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.10.2017 року № 313 о/с «По особовому складу» звільнено за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України Про Національну поліцію лейтенанта поліції ОСОБА_2 слідчого слідчого відділення Верхньодніпровського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції, з 09 жовтня 2017 року.

18. У подальшому позивачем отримано довідку Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій зазначено, що сума грошового забезпечення ОСОБА_2 за період вимушеного прогулу з 26.04.2016 року по 04.08.2017 року, що підлягає виплаті після утримання податків та внесків, становить 65 839,58 грн.

19. Листом начальника Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.01.2018 року №19/К-140 позивачу відмовлено у виплаті грошового забезпечення за час вимушеного прогулу із посиланням на те, що виплати проводяться на підставі та за наявності постанови або судового рішення, що набуло законної сили в частині виплати грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

20. Стаття 13 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці»: оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

21. Частини 1 та 2 статті 94 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію»: поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

22. Пункти 2 та 7 від Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»: виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Міністерству внутрішніх справ за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

23. Пункт 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799: поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

24. Частини 1-3, 5 статті 122 КАС України: позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

25. Стаття 98 Кодексу законів про працю України: оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

26. Частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України: у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

28. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

29. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

30. В аспекті спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що поняття «грошове забезпечення» і «заробітна плата», які використано у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір щодо виплати грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу охоплюється застосованим в частині 2 статті 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці» та, відповідно, звернення до суду з заявленими позивачем вимогами не обмежується будь-яким строком.

31. Отже, доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими.

32. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

33. З огляду на викладене, доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, а підстави для скасування судових рішень та залишення позовної заяви без розгляду - відсутні.

34. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

35. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

36. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року - залишити без змін.

37. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа