Справа № 826/7085/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2019 року № 826/7085/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

за участю секретаря судового засідання - Шаповалова К.В.,

та представника позивача - Чепіля Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІ-ТРЕЙД»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мі-Трейд» (далі - позивач, ТОВ «МІ-ТРЕЙД») звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «МІ-ТРЕЙД»;

- зобов'язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «МІ-ТРЕЙД» №6 від 15.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення ДФС України №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної є необґрунтованим та протиправним, оскільки в ньому не визначено: які саме документи складено з порушенням законодавства або яких саме документів не вистачає для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Також на думку позивача, на тій стадії, коли позивачу в квитанції від 29.12.2017 було запропоновано надати пояснення та документи, але не було визначено відповідачем чіткого критерію оцінки ступнею ризиків та некоректно зазначені пропозиції щодо надання документів, - все це унеможливило платнику податків надати обґрунтовані пояснення чи конкретні документи на підтвердження здійснення господарської операції за поданою податковою накладною. Крім того, позивач з посиланням на абзац 4 пункту 57-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України наполягає на тому, що відповідач не надіслав позивачу протягом п'яти днів з дня подання позивачем пояснень і копій документів рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 та в порушення вищезазначеної норми закону відповідач 18.01.2018 не здійснив реєстрацію податкової накладної №6. Таким чином, на переконання позивача, контролюючим органом порушено як механізм зупинення реєстрації податкової накладної, так і порядок її «блокування».

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, обґрунтовуючи свою позицію тим, що реальність вчинення господарських операцій, на яку складено податкову накладну, лежить на платнику податків, зокрема, для доведеності реальності господарської операції необхідно надати довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.05.2018 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) на підставі пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

За результатами розгляду клопотання позивача, ухвалою суду від 27.02.2019 розгляд справи вирішено провести в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із письмово викладеними доводами учасників справи, дослідивши подані документи і матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що основним видом ТОВ «МІ-ТРЕЙД» є оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин код КВЕД 46.21.

07.12.2017 ТОВ «МІ-ТРЕЙД» (Продавець) уклало з ТОВ «ТД «УКРХІМ» (Покупець) договір купівлі-продажу №04 (далі по тексту - Договір), відповідно до якого ТОВ «МІ-ТРЕЙД» зобов'язується поставити ТОВ «ТД «УКРХІМ» партію сільськогосподарської продукції - висівки пшеничні гранульовані.

Згідно пункту 2.1. Договору кількість товару (у тому числі кількість товару в кожній партії) визначається сторонами додатково, що відображається в рахунках-фактурах та відповідних накладних на товар, в додаткових угодах або в специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

У відповідності до пункту 2.3 Договору загальна вартість поставленого за договором товару (включаючи ПДВ) визначається на підставі всієї вартості товару, зазначеної у товарних накладних, за якими Покупцем був отриманий товар і які є його невід'ємною частиною договору.

11.12.2017 позивачем було складено рахунок-фактура №СФ-0000001 на поставку 1000 тон висівок пшеничних гранульованих на загальну суму 4200000,00 грн з ПДВ (з них ПДВ 700000,00 грн).

15.12.2017 ТОВ «ТД «УКРХІМ» сплатило позивачу передоплату за договором №04 (згідно рахунка-фактури №СФ-0000001 від 11.12.2017) у сумі 828970,20 грн, у т.ч. ПДВ у сумі 138161,70 грн, що підтверджується копією банківської виписки від 15.12.2017 та актом звірки, наявними в матеріалах справи. Також, 15.12.2017 ТОВ «МІ-ТРЕЙД» склав податкову накладну №6 і 29.12.2017 направив її до органу ДФС для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Квитанцією № від 29.12.2017 ДФС України повідомила про те, що вищезазначена податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена. У даній квитанції орган ДФС повідомив наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:2302. <%НЕПМЕ%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

12.01.2018 ТОВ «МІ-ТРЕЙД» подав до органу ДФС (ДПІ у Деснянському районі ТУ ДФС у м. Києві) пояснення і додав до них: договір купівлі-продажу №04 від 07.12.2017, рахунок, банківську виписку, описи, інформацію щодо чисельності працюючих Товариства з даними про середню заробітну плату працівників.

У поясненнях позивач зазначив, що «Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «УКРХІМ» перерахувало позивачу передплату 15.12.2017 за висівки пшеничні гранульовані у сумі 828970,20 грн, в т.ч. ПДВ 20% 138161,70 грн, згідно договору купівлі-продажу №04 від 07.12.2017, в зв'язку з чим була складена податкова накладна №6 від 15.12.2017».

Відповідно до квитанції №1 від 12.01.2018, такі пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК доставлено до ДФС України 12.01.2018.

Проте, надані позивачем документи, не були прийняті до уваги, оскільки рішенням комісії ДФС України №561059/40951366 від 17.01.2018 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Підставою відмови в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

16.02.2018 позивачем подано до контролюючого органу скаргу на бездіяльність ДФС України, в якій заначено, що позивач квитанції №2 не отримував, у зв'язку з чим просив надіслати її на адресу позивача.

Також, 20.03.2018 позивач на адресу відповідача направив інформаційний лист про надання інформації щодо розгляду скарги на бездіяльність ДФС України.

02.04.2018 листом №11661/6/99-99-07-05-06-15 відповідачем було надіслано рішення комісії ДФС України №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та квитанцію №2.

Досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

В абзаці 1 пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а)дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно з абзацом 1-2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абз.3 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пункті 57-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 та пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу не пізніше 2 січня 2018 року, крім: податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких станом на 1 грудня 2017 року не подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу; податкових накладних/розрахунків коригування, щодо яких прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, по яких станом на 1 грудня 2017 року не розпочинали процедуру оскарження в адміністративному або судовому порядку.

Податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.

У разі якщо протягом п'яти робочих днів з дня подання пояснень і копій документів не прийнято та/або не надіслано платнику податку рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація таких податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється на наступний робочий день за днем закінчення строку розгляду пояснень і копій документів платника податку. Дія абзацу третього пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу зупиняється до дня набрання чинності порядком, затвердженим відповідно до пункту 201.16 цього Кодексу.

01.01.2018 набрав чинності Закон України №2245-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році».

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній після 01.01.2018), реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У той же час, у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виписки податкової накладної №6 від 15.12.2017), реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виписки податкової накладної №6 від 15.12.2017) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 «Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого 13.06.2017 Наказом Міністерства фінансів України №567, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №754/30622 (який 25.05.2018 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 №409 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988), але діяв під час виникнення спірних правовідносин), визначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 6 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджених 13.06.2017 Наказом Міністерства фінансів України №567, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (які 25.05.2018 втратили чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 за №409 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988), але діяли під час виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів). У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу. У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Постановою №190 від 29.03.2017 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» Кабінет Міністрів України постановив: «Установити, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку №1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку №1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Постанова КМУ №117).

Згідно пункту 5 Постанови КМУ №117 зазначено, що моніторинг податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється за такими критеріями: 1) критерієм ризиковості платника податку; 2) критерієм ризиковості здійснення операцій; 3) показником позитивної податкової історії платника податку.

У разі відповідності критеріям ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Слід зауважити, що для зменшення випадків безпідставного зупинення реєстрації податкових накладних запроваджуються показники позитивної податкової історії. Як наслідок, реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування, які були складені за ризиковими операціями платниками податків з позитивною податковою історією, не зупинятиметься.

Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС за погодженням з Міністерством фінансів України та оприлюднює їх на своєму офіційному веб-сайті (пункт 10, 11 Постанови КМУ №117).

У випадку зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування реєстрація, ДФС протягом операційного дня надсилає платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

У квитанції у тому числі зазначаються критерії, за якими реєстрація була зупинена та пропозиція надати пояснення та копії документів, які є необхідними для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку (пункт 13 Постанови КМУ №117).

Строк для подання документів становить 365 днів, що настає від дати виникнення податкових зобов'язань. Також пунктами 14-17 Постанови КМУ №117 визначають які документи слід подавати (у тому числі, договори, первинні документи, підтвердження розрахунків та відповідності продукції), вимоги до подання таких документів тощо.

Судом встановлено, що квитанцією № від 29.12.2017 ДФС України повідомила про те, що вищезазначена податкова накладна прийнята, але її реєстрація зупинена. У даній квитанції орган ДФС повідомив наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД:2302. <%НЕПМЕ%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п.201.16.1 п.201.16 ст.201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу».

Як встановлено судом, та доказами, які знаходяться у справі підтверджено, що після зупинення реєстрації податкової накладної №6 позивач 12.01.2018 надав відповідачу пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення операції по ПН, реєстрація якої зупинена, а саме: податкову накладну №6, договір купівлю-продажу №04 від 07.12.2017, рахунок-фактуру, банківську виписку, описи, чисельність працюючих позивача, зазначено про середню заробітну плату.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Суд зазначає, що рішенням комісії ДФС України №561059/40951366 від 17.01.2018 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, оскаржуване рішення не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Проте, в рішенні не зазначено які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки платником податків надано необхідні документи на підтвердження факту здійснення господарської операції за податковою накладною у реєстрації якої було відмовлено.

Господарська операції, за результатами якої видано податкову накладну №6, носить реальний характер. Позивач на момент здійснення такої господарської операції мав достатні технічні, людські та матеріальні ресурси. Доказів на підтвердження протилежного відповідачем не надано.

Позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК надано суду, копії: договору №26/К від 20.12.2017 суборенди нежитлових приміщень, акт приймання-передачі нежитлових приміщень що передаються в суборенду, акт звірки взаємних розрахунків від 21.12.2017.

Суд також зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарських операцій, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Торговий дім «УКРХІМ», а також на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №6.

Суд також зазначає, що оскаржуване рішення Комісії ДФС України від 17.01.2018 №561059/40951366 є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов'язкових правил поведінки та стосується прав і обов'язків чітко визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення контролюючого органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов'язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб'єкта владних повноважень.

Аналізуючи дані положення Кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов'язувати суб'єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії на відновлення порушеного права позивача.

Відповідно підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Отже, щодо покладення на Державну фіскальну службу України обов'язку здійснити реєстрацію податкової накладної №6 від 15.12.2017, слід зазначити, що це є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також слід зазначити, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Позивач стверджує, що після надання відповідачу пояснень, відповідач, всупереч приписів Податкового кодексу України рішення про відмову в її реєстрації та квитанцію №2 із запізненням.

Квитанція №2 від 23.01.2018 не містить обовязкових реквізитів, а саме:

- відсутній № реєстрації в ЄРПН;

- відсутній № та дата податкової накладної, в реєстрації якої відмовлено;

- відсутні найменування платника податку-продавця;

- відсутнє найменування платника податку-покупця;

- відсутні числові показники про суми ПДВ;

- відсутні відомості про доставку документу позивачу.

Таким чином, у вказаній квитанції відсутні будь-які відомості, що така квитанція стосується саме податкової накладної №6 від 15.12.2017, а тому неможливо встановити будь-яке відношення такої квитанції щодо позивача.

В той же час, у квитанції №2 від 23.01.2018 у графі (результат обробки) вказано, що документ (рішення №561059/40951366 від 17.01.2018) доставлено до контролюючого органу.

Відповідно до приписів абз.3 пункту 42.4 Податкового кодексу України, датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.

Також, відповідно до приписів частин 1, 3 статті 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб'єктами електронного документообігу.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем рішення №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної у строки передбачені законодавством.

В той же час, безпосередньо у квитанції №2 від 23.01.2018 зазначено, що документ доставлено до контролюючого органу.

Приписами пункту 42.4 Податкового кодексу України встановлено, що у разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

Доказів своєчасного надсилання позивачу рішення №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної у паперовому вигляді відповідач суду не надав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2018 позивачем подано до контролюючого органу скаргу на бездіяльність ДФС України, в якій заначено, що позивач квитанція №2 не отримував, у зв'язку з чим просив надіслати на адресу позивача.

Також, 20.03.2018 позивач на адресу відповідача направив інформаційний лист про надання інформації щодо розгляду скарги на бездіяльність ДФС України.

Лише 02.04.2018 згідно з листом №11661/6/99-99-07-05-06-15, у відповідь на запити позивача, відповідачем надіслано рішення комісії ДФС України №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних та квитанцію №2.

Ураховуючи зазначене, суд не може вважати, що рішення від 17.01.2018 №561059/40951366 надіслане позивачу своєчасно.

Відповідно до абзацу 4 пункту 57-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у разі якщо протягом п'яти робочих днів з дня подання пояснень і копій документів не прийнято та/або не надіслано платнику податку: рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація таких податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється на наступний робочий день за днем закінчення строку розгляду пояснень і копій документів платника податку.

Оскільки суд дійшов висновку про те, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної відповідачем не надсилалось своєчасно, то відповідно, для повного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових податкову накладну позивача №6 від 15.12.2017.

Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МІ-ТРЕЙД» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України №561059/40951366 від 17.01.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №6 від 15.12.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «МІ-ТРЕЙД».

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «МІ-ТРЕЙД» №6 від 15.12.2017.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІ-ТРЕЙД» (ідентифікаційний номер 40951366, адреса: 02156, м.Київ, вул. Кіото, 6.25, корпус А-3, кімн. 37-39) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривни 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державну фіскальну службу України (код ЄДРПОУ - 39292197, адреса: 04053, м.Київ, Львівська площа, б. 8, тел. ).

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя: Н.А. Добрівська