Справа № 428/11230/18
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2019-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/428/54/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участі секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 БПП в містах Краматорську та Слов'янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Курінного Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 БПП в містах Краматорську та Слов'янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Курінного Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 333593 від 02.09.2018, винесеною поліцейським роти № 3 БПП в містах Краматорську та Слов'янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Курінним Іваном Юрійовичем визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Позивач вважає вищезазначену постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 333593 від 02.09.2018 протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрований у встановленому порядку як фізична особа-підприємець. Види діяльності: 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського приміського сполучення. 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт.

На підставі виданої Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті ліцензії серії АГ № 587543 від 28.07.2011 та ліцензійної картки серії АА № 6838 позивач здійснює господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів двома автобусами БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_1, та БАЗ А079.23, реєстраційний номер НОМЕР_2. Дозволений вид робіт: внутрішні перевезення пасажирів автобусами. Строк дії ліцензії: необмежений.

На підставі Дозволу серії АС №000489, виданого позивачу Державною адміністрацією автомобільного транспорту 08.08.2011, він здійснює перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування Сєвєродонецьк-Слов'янськ на рейсах № 503/504.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ВР № 333593 від 02.09.2018, ОСОБА_1, 02 вересня 2018 року о 09:35 год. в м. Слов'янську траса М03 673 км + 100м, керував автобусом БАЗ А079.23, номерний знак НОМЕР_2, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, а саме: з тріщиною вітрового скла в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 31.4.7 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Обставини, зазначені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, зокрема зазначено, що позивач керував автобусом номерний знак НОМЕР_2, в той час коли насправді здійснював перевезення пасажирів автобусом БАЗ А079.23, номерний знак НОМЕР_3, що підтверджується маршрутним листом від 02.09.2018.

02 вересня 2018 року о 09:35 год. позивач дійсно здійснював надання послуг з перевезення пасажирів на міжобласному маршруті загального користування Сєвєродонецьк-Слов'янськ транспортним засобом БАЗ А079.23, номерний знак НОМЕР_1. Під час перевірки документів відповідачем було здійснено огляд автобуса та зроблено зауваження про наявність тріщини на лобовому склі в зоні дії склоочисників, що на думку відповідача є порушенням ПДР. Позивач пояснив, що експлуатація транспортних засобів за наявності тріщини на вітровому склі, тим більше з боку пасажирського сидіння, не забороняється ПДР, оскільки не обмежує та не погіршує оглядовість з місця водія. При цьому, на вимогу відповідача він надав йому пакет документів, який він завжди возить із собою, в якому були наявні: посвідчення водія; реєстраційні документи на автобус БАЗ А079.23, номерний НОМЕР_1; реєстраційні документи на автобус БАЗ А079.23, номерний знак НОМЕР_2; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; дозвільні документи, на підставі яких ним здійснюються перевезення автомобільним транспортом, в тому числі маршрутний лист, тощо. Після чого інспектор виніс постанову серії ВР № 333593 від 02.09.2018 про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Разом із тим, автобус БАЗ А079.23, номерний знак НОМЕР_2, не виїжджав на маршрут 02.09.2018 та взагалі не має тріщин вітрового скла, що підтверджується фотографіями, які додаються до позову, що в свою чергу свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови серії ВР № 333593 від 02.09.2018.

Таким чином, з урахуванням відсутності доказів його вини, як і порушення ПДР України, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі просить закрити.

Відповідачем поліцейським роти № 3 БПП в містах Краматорськ та Слов'янськ УПП в Донецькій області ДПП Курінним І.Ю. надано відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що вважає безпідставними вимоги позивача, а також такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час патрулювання 02.09.2018 року поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Курінним І.Ю. було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автобуса БАЗ А079.23, н.з. НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський 673 км + 100 м, керував транспортним засобом, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, а саме: з тріщиною лобового скла у зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 31.4.7 ПДР України. Після зупинки зазначеного транспортного засобу поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1, належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред'явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а) ПДР. Водій скоєного ним правопорушення не визнавав, однак виконав законну вимогу поліцейського. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 31.4.7 ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, про що правопорушник розписався на зворотному боці оскаржуваної постанови. Поліцейський Курінний І.Ю. виніс постанову за ч. 2 ст. 121 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник погодився, підписавши Постанову, та отримав її копію.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

У судове засідання відповідач поліцейський роти № 3 БПП в містах Краматорськ та Слов'янськ УПП в Донецькій області ДПП Курінний І.Ю. не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 333593 від 02.09.2018, складену поліцейським роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Курінним І.Ю. незаконною, у зв'язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі, а також відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідачем суду відеозапис з нагрудної камери поліцейського Курінного І.Ю. від 02.09.2018 не наданий.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Курінним І.Ю. серії ВР № 333593 від 02 вересня 2018 року позивача було визнано винним у порушенні п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 02.09.2018 о 09-35 год. на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський 673 км + 100 м, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автобусом БАЗ А079.23, н.з. НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, а саме з тріщиною лобового скла у зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 31.4.7 ПДР України.

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано суду будь-яких доказів, які могли б спростувати пояснення позивача, який стверджував, що його дії не містять ознак скоєння адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим суд доходить висновку про те, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності необґрунтовано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 31.4.7 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, а саме несправні інші елементи конструкції.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 333593 від 02.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не має право визнавати рішення суб'єкта владних повноважень протиправним.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 БПП в містах Краматорську та Слов'янську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Курінного Івана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 333593 від 02.09.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 680 гривень 00 копійок, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 93400, АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_4;

- представник позивача: ОСОБА_5, місце проживання: 93400, АДРЕСА_1, реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_5;

- відповідач: поліцейський роти № 3 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов'янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Курінний Іван Юрійович, місцезнаходження: 84391, Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Магістральна, будинок 20.

Суддя І. С. Посохов