Справа № 420/793/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/793/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

представника позивача Василіна В.В. (за довіреністю),

представників відповідача Поліщука Д.Л., Шершньової С.Є., Орлової М.І. (за довіреностями),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 28.09.2018 року

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» до Головного управління ДФС в Одеській області, за результатом розгляду якого, позивач просить суд:

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 28.09.2018 року на загальну суму 31808,00 грн.;

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 28.09.2018 року на загальну суму 285170,00 грн.

Стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що ГУ ДФС в Одеській області була проведена перевірка ТОВ «ГІДРОМПЕЦТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року. На підставі перевірки був складений акт про результати планової виїзної документальної перевірки від 15.08.2018 року № 1724/15-32-14-05/38294886, яким встановлено порушення вимог п.п. 169.1.2 п. 169.1, п.п. 169.2.3 п. 169.2 ст.169, п. 44.1, 44.2 ст. 44, п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198 ПКУ. На підставі висновків акту перевірки, ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток та податкове повідомлення-рішення № , яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість від 28.09.2018 року. На думку позивача, вказані податкові повідомлення-рішення є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, порушують права та законні інтереси ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» та належать до скасування. Позивач вказує, що податкові повідомлення-рішення ґрунтуються лише на припущеннях та податковій інформації щодо контрагентів позивача. Жодних доказів на спростування правомірності податкового кредиту ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» за господарськими операціями з контрагентами ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД», ТОВ «УКРЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ІГРА-КОМ» та ТОВ «ТК-ВІАКОН» органом контролю не надано. Водночас, позивач надав до перевірки усі документи на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій з наведеними контрагентами.

Ухвалою суду від 15.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2019 року.

06.03.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який ГУ ДФС в Одеській області вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не належить до задоволення. Представник відповідача зазначає, що перевіркою зроблено висновок про те, що ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» по взаємовідносинах з ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД», ТОВ «УКРНЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ІГРА-КОМ» та ТОВ «ТК-ВІАКОН» фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з одержання (купівлі) ТМЦ та послу,г на підставі наявної інформації щодо відсутності у вказаних контрагентів трудових ресурсів, основних засобів, об'єктів оподаткування, земельних ділянок та інформації щодо проведення розслідування у кримінальних провадженнях за фактами вчинення фіктивного підприємництва щодо ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД», ТОВ «УКРНЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ТК-ВІАКОН». Також, представник відповідача зазначив, що перевіркою встановлено заниження позивачем задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 2050 «Собівартість» Звіту про фінансові результати за формою № 2 на загальну суму 1 200 000 грн. за 4 квартал 2016 року по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_5 за договором від 06.03.2016 року № 55. Крім цього, стосовно ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» та ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП» у ЄДРСР наявний вирок суду від 11.12.2017 року по справі № 757/24218/17-к.

18.03.2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, з огляду на яку відзив на позовну заяву містить виключно цитування з акту перевірки. Таким чином, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не наводить жодних контраргументів на доводи та посилання, викладені у позовній заяві. Представник позивача зазначає, що підприємство позивача не укладало з ФОП ОСОБА_5 договір від 06.03.2016 року № 55, оскільки вказана фізична особа як підприємець зареєстрований лише 25.09.2017 року. Договір був укладений 10.10.2017 року про надання послуг по механічному обробленню матеріалів № 10/10/2017 від 10.10.2017 року. Висновки акту перевірки щодо правовідносин з ФОП ОСОБА_5 не увійшли до складу оскаржуваних повідомлень-рішень, тому ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» не зазначало у позовній заяві про правовідносини з ФОП ОСОБА_5 та не надавало підтверджуючі документи щодо господарських правовідносин з ФОП ОСОБА_5

Ухвалою суду від 26.03.2019 року, яка занесена до протоколу підготовчого засідання, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.04.2019 року.

Представник позивача під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представники відповідача заперечували щодо задоволення позовних вимог ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» з підстав, що наведені у відзиві на адміністративний позов. Додатково суду пояснили, щодо первинних документів товариства позивача, наданих до перевірки, у перевіряючих будь-яких зауважень не існувало. Акт був складений з урахуванням податкової інформації щодо контрагентів позивача та існування кримінального провадження. На час перевірки, вирок Святошинського районного суду м. Києва досліджений не був.

Суд вислухав думку представників сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, ст. 77 ПКУ, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 3 квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 05.07.2018 року № 4786, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період х 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

Перевірка проводилася у період з 19.07.2018 року по 08.08.2018 року. Термін перевірки продовжено на підставі Наказу ГУ ДФС в Одеській області від 31.07.2018 року № 5446 з 02.08.2018 року.

За результатами перевірки, 15.08.2018 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області складено акт № 1724/15-32-14-05/38294886, з огляду на який, відповідачем, встановлено порушення ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД»:

п. 44.1 ст. 44, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ, п. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, п. п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Запаси», затвердженого Міністерством фінансів України від 20.10.1999 року № 246, в результаті чого занижено податок на прибуток на 25446 грн.;

п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 228136 грн., в тому числі: листопад 2015 року - 692 грн. завищення, грудень 2015 року - 920 грн. завищення, січень 2016 року - 5745 грн. заниження, квітень 2016 року - 28632,9 грн. заниження, травень 2016 - 277541 грн. заниження, червень 2016 - 32616,4 грн. заниження, липень 2016 -т 58066 грн. заниження, серпень 2016 - 58230 грн. заниження, вересень 2016 року - 40133 грн. заниження, жовтень 2016 - 12282 грн. заниження, грудень 2016 - 10333 грн. завищення, квітень 2017 року - 8831 грн. завищення, червень 2017 року - 11666,6 грн. заниження, липень 2017 року - 1782 грн. завищення, серпень 2017 року - 7738 грн. заниження, вересень 2017 року - 12102 грн. завищення, жовтень 2017 року - 1129 грн. завищення, листопад 2017 року - 1360 грн. завищення, грудень 2017 року - 17576 грн. завищення.

На підставі висновків, що наведені в акті перевірки від 15.08.2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 28.09.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на 31808 грн., у тому числі, за податковими зобов'язаннями - 25446 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 6362 грн.

Також, 28.09.2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на 285170 грн., у тому числі, за податковими зобов'язаннями - 228136 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 57034 грн.

05.11.2018 року позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення до ДФС України, проте, відповідно до рішення ДФС України від 19.12.2018 року № 41002/6/99-99-11-04-01-25, скарги позивача залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Відповідно до положень п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України, 75.1.2. Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно п. п. 44.1, 44.2 ст. 44 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп. 134.1.1, пп. 134.1.2, пп. 134.1.3, пп. 134.1.4, пп. 134.1.5, п. 134.1 ст. 134 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся, об'єктом оподаткування податком на прибуток є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи; дохід за договорами страхування, визначений згідно з підпунктом 141.1.2 пункту 141.1 статті 141 цього Кодексу;дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.4 статті 141 цього Кодексу, з джерелом походження з України;дохід операторів, отриманий від діяльності з випуску та проведення лотерей, азартних ігор з використанням гральних автоматів, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу; дохід операторів, отриманий від букмекерської діяльності, азартних ігор (у тому числі казино), крім доходу, отриманого від азартних ігор з використанням гральних автоматів, зменшеного на суму виплачених виплат гравцю, що підлягає оподаткуванню згідно з пунктом 141.5 статті 141 цього Кодексу.

Приписами п. 135.1 ст. 135 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), передбачено, що базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 статті 198 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пункт 198.3 статті 198 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), встановлює, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 201.10 статті 201 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Згідно з п. 198.2 статті 198 ПКУ, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 статті 198 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.1 статті 201 ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної;б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п 198.5 ст. 198 ПКУ (ПКУ (у редакції, чинній у періоді, що перевірявся), платник податку зобов'язаний нарахувати податкові зобов'язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (у редакції, чинній до 03.01.2017 року), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період;

Приписами ч. ч. 1, 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (у редакції, чинній до 03.01.2017 року), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» ( у редакції чинній з 03.01.2017 року), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (у редакції чинній з 03.01.2017 року), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд зазначає, що висновки відповідача, зазначені в акті перевірки, які стали підставою, для прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з приводу збільшення податкових зобов'язань з податку на прибуток, податку на додану вартість та зменшення від'ємного значення суми податку на додану вартість, ґрунтуються наступних доводах.

Так, з огляду на зміст розділу ІІІ акту перевірки від 15.08.2018 року, ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» збільшено податкові зобов'язання та застосовано штрафні санкції у зв'язку із висновками відповідача щодо нереальності господарських операцій ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» з контрагентами ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД», ТОВ «УКРНЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ІГРА-КОМ» та ТОВ «ТК ВІАКОН». Оскільки згідно первинних документів, наданих до перевірки, даних ЄРПН, ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» здійснено лише документальне оформлення придбаних послуг та товарно-матеріальних цінностей без фактичної їх поставки та вкидання, формування податкового кредиту без реального здійснення господарської та іншої економічної діяльності за такими операціями. Суд зазначає, що з огляду на зміст акту перевірки, висновки відповідача сформовано на підставі даних АІС «Податковий Блок» та відповідно до матеріалів, що знаходяться у справах контрагентів-постачальників.

При цьому суд зазначає, що жодних зауважень до первинних документів в акті перевірки не наведено. На думку суду, в акті перевірки, взагалі не надана оцінка первинним документам, що надавалися до перевірки.

Натомість, суд зазначає, що висновки акту перевірки ґрунтуються на податковій інформації, яку отримав відповідач щодо контрагентів позивача ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» з контрагентами ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД», ТОВ «УКРНЕКСПОТРЕЙД», ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «УКРЕКСПОПРО», ТОВ «ІГРА-КОМ» та ТОВ «ТК ВІАКОН», за результатами якої встановлено:

Відсутність факту отримання ТМЦ,

Відсутність трудових ресурсів в достатній кількості,

Відсутність даних щодо залучення працівників (робітників) інших підприємств для організації вищенаведених робіт.

При цьому, суд зазначає, що в акті перевірки не вказано , яку конкретно відповідач досліджував податкову інформацію щодо кожного з контрагентів позивача, а лише наведено узагальнені відомості щодо джерел, з яких отримано інформацію: АІС «Податковий Блок» та матеріали справ контрагентів-постачальників.

Суд встановив, що 01.01.2016 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» (постачальник) укладено договір поставки № ДГ-0000005 (т. 1 арк. с. 105-106).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця запчастини до автомобілів, згідно з видатковими накладними на кожну партію товару, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, сума договору становить сума видаткових накладних на всі партії товару. Оплата вартості партії товару, зазначеної відповідно до п. 1.1 даного договору, здійснюється на умовах 100% передплат у гривнях, прямим грошовим переказом на поточний банківський рахунок постачальника.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: видаткову накладну (т. 1 арк. с. 108).

Також, 01.01.2016 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (орендар) та ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» (орендодавець) укладено договір оренди обладнання № 0000006 (т. 1 арк. с. 108-109).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне використання майно, що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права.

На підтвердження умов виконання вказаного договору, позивач надав:специфікацію № 1 акти приймання-передавання обладнання від 01.01.2016 року та від 31.01.2016 року, акт № ОУ-0000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.01.2016 року (т. 1 арк. с. 109-111).

Також, на підтвердження виконання умов вказаних договорів суду надано акт звірки взаєморозрахунків між вказаними підприємствами від 29.02.2016 року та банківську виписку (т. 1 арк. с. 112-113).

Суд встановив, що 06.04.2016 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «УКРЕКСПОТРЕЙД» (постачальник) укладено договір поставки № 50 (т. 1 арк. с. 114-115).

Суду, також надано додаткові угоди № 1 від 10.06.2016 року, № 2 від 13.07.2016 року, № 3 від 21.07.2016 року до вказаного договору (т. 1 арк. с. 116-117).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця запчастини до автомобілів, згідно з видатковими накладними на кожну партію товару, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, сума договору становить сума видаткових накладних на всі партії товару. Оплата вартості партії товару, зазначеної відповідно до п. 1.1 даного договору, здійснюється на умовах 100% передплат у гривнях, прямим грошовим переказом на поточний банківський рахунок постачальника.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: видаткову накладну (т. 1 арк. с. 118-141), товарно-транспортні накладні (т. 1 арк. с. 142-165).

Також, 06.04.2016 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (замовник) та ТОВ «УКРЕКСПОТРЕЙД» (виконавець) укладено договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів № 52 (т. 1 арк. с. 166).

Суду, також надано додаткові угоди № 1 від 10.06.2016 року, № 2 від 13.07.2016 року, № 3 від 21.07.2016 року до вказаного договору (т. 1 арк. с. 167-168).

Відповідно до п. 1 вказаного договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання, протягом дії цього Договору надавати послуги по технічному обслуговуванню й ремонту транспортного/их засобу/ів.

Пунктом 2 договору передбачено, що види й обсяг послуг, що надаються виконавцем, їх вартість погоджується сторонами й вказується в актах виконаних робіт, оформлених належним чином.

На підтвердження умов виконання вказаного договору, позивач надав: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) (т. 1 арк. с. 169-203).

28.07.2016 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «УКРЕКСПОТРЕЙД» (постачальник) укладено договір поставки № 83 (т. 1 арк. с. 204-205).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у визначений термін, передбачений цим договором іншій стороні - покупцеві, обладнання, відповідно до специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти вказане обладнання та оплатити за нього визначену цим договором грошову суму.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: специфікації.

Також, на підтвердження виконання умов вказаних договорів суду надано акт звірки взаєморозрахунків між вказаними підприємствами від 21.10.2016 року та банківські виписки (т. 1 арк. с. 207-214).

02.06.2015 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «Європа-ТРЕЙДІНГ ГРУП» (постачальник) укладено договір поставки № 53 (т. 1 арк. с. 215-216).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у визначений термін, передбачений цим договором іншій стороні - покупцеві, обладнання, відповідно до специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти вказане обладнання та оплатити за нього визначену цим договором грошову суму.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: специфікацію, видаткову накладну, акт звіряння взаєморозрахунків від 30.06.2015 року, банківську виписку (т. 1 арк. с. 217-219).

На підтвердження виконання умов договору з ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», позивач надав суду рахунок на оплату, видаткову накладну та банківську виписку (т. 1 арк. с. 220-222).

01.10.2016 року між ТОВ «УКРЕКСПОПРО» та ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» укладено договір № 105 про надання послуг по технічному (сервісному) обслуговуванню й ремонту транспортного/их засобу/ів. Пунктом 2 договору передбачено, що види й обсяг послуг, що надаються виконавцем, їх вартість погоджується сторонами й вказується в актах виконаних робіт, оформлених належним чином.

На підтвердження умов виконання вказаного договору, позивач надав: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), банківську виписку (т. 1 арк. с. 224-227).

25.07.2017 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «ІГРА-КОМ» (постачальник) укладено договір поставки № 112 (т. 1 арк. с. 228-229).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця запчастини до автомобілів, згідно з видатковими накладними на кожну партію товару, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, сума договору становить сума видаткових накладних на всі партії товару. Оплата вартості партії товару, зазначеної відповідно до п. 1.1 даного договору, здійснюється протягом 30 календарних днів з дня поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на поточні рахунки постачальника.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: видаткову накладну. Товарно-транспортні накладні, банківські виписки (т. 1 арк. с. 230-235).

20.06.2017 між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «ТК-ВІАКОН» (постачальник) укладено договір поставки № 95 (т. 1 арк. с. 236-237).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору постачальник зобов'язується передати (поставити) у визначений термін, передбачений цим договором іншій стороні - покупцеві, обладнання, відповідно до специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується прийняти вказане обладнання та оплатити за нього визначену цим договором грошову суму.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: специфікацію, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну (т. 1 арк. с. 237-239).

01.07.2017 року між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (покупець) та ТОВ «ТК-ВІАКОН» (постачальник) укладено договір поставки № 98 (т. 1 арк. с. 240-241).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця запчастини до автомобілів, згідно з видатковими накладними на кожну партію товару, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, сума договору становить сума видаткових накладних на всі партії товару. Оплата вартості партії товару, зазначеної відповідно до п. 1.1 даного договору, здійснюється протягом 30 календарних днів з дня поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на поточні рахунки постачальника.

На підтвердження виконання умов вказаного договору позивач надав: видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, банківські виписки (т. 1 арк. с. 242-246).

Суд зазначає, що надані позивачем первинні документи належним чином оформлені та наголошує, що жодних зауважень до первинної документації акт перевірки не містить.

Таким чином, суд зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № , № від 28.09.2018, прийняті лише на підставі податкової інформації щодо контрагентів ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД».

Проте, на думку суду, досліджена відповідачем податкова інформація не може бути достатнім доказом відсутності реальних операцій між позивачем та його контрагентами постачальниками, оскільки у вказаній податковій інформації не наведено обставин щодо здійснення фінансово господарської діяльності ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» з його контрагентами постачальниками та жодних обставин щодо їх договірних відносин.

При цьому, контролюючий орган в акті перевірки та у ході судового розгляду не ставив під сумнів достовірність даних, які містять вказані первинні документи, а також не зазначав про невідповідність первинних бухгалтерських документів вимогам чинного податкового законодавства, зокрема, відсутності у них обов'язкових реквізитів, у той час як за аналізом отриманих від Позивача документів судами не встановлено відхилень при їх складенні.

Окрім того, відповідачем не надано доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, зокрема відсутності реєстрації їх як платників податку на додану вартість або припинення як юридичних осіб на час укладання та виконання угод.

Як зазначено вище судом, висновки контролюючого органу про нереальність та безтоварність господарських операцій позивача з зазначеними вище контрагентами ґрунтуються лише на отриманій відповідачем податковій інформації, опрацювавши яку ГУ ДФС в Одеській області зробило висновок, що контрагенти позивача неспроможні виконувати роботи (послуги).

Суд зазначає, що оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Слід також зазначити, що висновки, викладені в акті перевірки, порушують закріплений в Конституції України принцип персональної відповідальності, відповідно до якого суб'єкт господарювання не може нести відповідальності за дії своїх контрагентів, а може бути притягнений до юридичної відповідальності лише за власні правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Така правова позиція висловлена Вищим адміністративним судом України у постанові від 10.09.2014 року по справі № 2а-13207/12/2670.

Такі висновки суду відповідають висновкам щодо персональної відповідальності платника податків, які наведені у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2019 року у справі №810/4559/15.

Суд зазначає, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів послуги ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» не отримано.

Щодо посилань представника відповідача у відзиві на адміністративний позов на наявність вироку стосовно контрагентів позивача ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» та ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП» від 11.12.2017 року по справі № 757/24218-к, суд зазначає наступне.

З огляду на відомості з Єдиного реєстру судових рішень, вказаний вирок Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року у справі № 757/24218/17-к набрав законної сили 11.01.2018 року.

Перевірка проводилася у період з 19.07.2018 року по 08.08.2018 року.

Тобто, на час проведення перевірки відповідачем, вказаний вирок вже існував та набрав чинності, проте, в акті перевірки про наявність вказаного вироку суду не зазначено та його зміст не досліджено.

Крім цього, зазначаючи у відзиві на адміністративний позов про наявність вироку суду щодо певних контрагентів позивача, відповідач не надає оцінки його змісту та не вказує, які обставини підтверджує вказаний вирок суду.

При цьому Верховний Суд у постанові від 26 червня 2018 року у справі №826/548/17 зазначив, що сам факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили. Судам слід враховувати, що вироком у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, встановлюється об'єктивна сторона складу злочину посадової особи контрагента платника податків. У зв'язку з цим, під час судового розгляду необхідно досліджувати у чому саме полягають дії такої особи і чи спрямовані вони на реальне настання наслідків. Істотне значення має й те, якою саме особою і у який період підписано первинні документи податкового та бухгалтерського обліку на підтвердження господарських операцій, за наслідками яких підприємством сформовано витрати та податковий кредит з податку на додану вартість.

Суд зазначає, що відповідно до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року у справі № 757/24218/17-к, визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 (ст. ст. 28 ч. 2, 205 ч. 2 КК України) і ОСОБА_7 (ст. ст. 27 ч. 3, 28 ч.2, 205 ч. 2 КК України).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що договори, що укладені між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» та ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» підписані директором ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» ОСОБА_8

Договори, що укладені між ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» та ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП» підписані директором ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП» ОСОБА_9 Крім цього, з огляду на зміст зазначеного вироку, він взагалі не містить відомостей щодо фіктивності підприємства ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП».

Отже, судом не приймається до уваги дане посилання відповідача на вищевказаний вирок, оскільки первинні документи від імені вказаних контрагентів підписані іншими особами ніж тими, що притягались до кримінальної відповідальності за фіктивне підприємництво та вказаний вирок взагалі не стосується підприємства ТОВ «ЄВРОПА-ТРЕЙДІНГ ГРУП».

З огляду на зміст вироку, він не містять конкретних обставин щодо господарських операцій, періодів їх здійснення ОСОБА_8, а тому даний вирок не може бути належними доказом нереальності господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «УКРЛАЙФ ЛТД» та не може свідчити про наявність податкового правопорушення під час формування податкового кредиту. Крім того, суд не може робити висновок про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами на підставі вироку, якщо в останньому немає жодних обставин, що підтверджували б факт безтоварності спірних господарських операцій.

Зазначений вирок стосуються саме протиправної діяльності ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та не стосуються господарської діяльності позивача по справі, що свідчить про те, що у вироках зафіксовано об'єктивну сторону складу злочину, а обставин, які б свідчили про здійснення фіктивних господарських операцій з позивачем, не встановлено.

Суд зазначає, що оскільки висновки акту перевірки щодо правовідносин з ФОП ОСОБА_5 не увійшли до складу оскаржуваних повідомлень-рішень, суд під час розгляду справи не надає оцінку наданим позивачем первинним документам щодо господарської діяльності із вказаною фізичною особою-підприємцем.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов ТОВ «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» належить до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 4754,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22 від 23.01.2019 року.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 28.09.2018 року.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 28.09.2018 року.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 28.09.2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» () сплачений судовий збір у розмірі 4754,82 грн. (чотири тисячі сімсот п'ятдесят чотири гривні 82 копійки).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІДРОСПЕЦТРЕЙД» (адреса: 67571, Одеська обл.., с. Фонтанка, вул. Гагарніа, 2а, ).

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 25 квітня 2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.