Справа № 2-а-14624/11
Суддя: Льон О. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 6-а/697/22/2019
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2019 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді О .М. Льон

за участю секретаря Дрянової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії, посилаючись на те, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-а-14624/11 від 21.12.2011 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Каневі та Канівському районі Черкаської області з приводу відмови позивачу в проведенні перерахунку, виплат і додаткової пенсії у відповідності із ст. 39, ст.51, ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м.Каневі Черкаської області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, доплати до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіологічного контролю в розмірі мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особі, віднесеній до 4 категорії в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 08.06.2011 по 22.07.2011, відповідно до ст.ст. 39, 51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» по день припинення права на таку виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.

03.04.2016 стягувач ОСОБА_2 помер. Боржник ОСОБА_3 обєднане УПФ Черкаської області добровільно не виконав постанову суду. Заявник є спадкоємцем п'ятої черги спадкоємців за законом та прийняв спадщину. Просить замінити сторону виконавчого провадження за постановою суду № 2-а-14624/11 від 21.12.2011, а саме: стягувача ОСОБА_2 на спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за її/його відсутності, просить суд заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Представник Канівського відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не зявився, належним чином повідомленні про час та місце судового засідання. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи обставини справи, вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Також ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-а-14624/11 від 21.12.2011 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково (а.с.7).

Крім того, в судовому засіданні з достовірністю встановлено та не оспорюється, що стягувач за постановою суду № 2-а-14624/11 від 21.12.2011 року, яким є ОСОБА_2 помер 03.04.2016 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №276217 виданим 05.04.2016 року (а.с.16), заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, про що свідчить видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.04.2019, зареєстроване у реєстрі № 673 (а.с. 4).

Відповідно до статті 2 Закону України від 05 червня 2012 року №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судові рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішення Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Зважаючи на те, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження і неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 379 КАС України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії задовольнити повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження, щодо виконання постанови Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 2-а-14624/11 від 21.12.2011 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м.Каневі та Канівському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії, а саме: стягувача ОСОБА_2 на спадкоємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий О. М. Льон