Справа № 580/1433/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 квітня 2019 року справа № 580/1433/19

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/1433/19

за позовом приватного акціонерного товариства «Кам’янський завод продтоварів»

до управління Держпраці у Черкаській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування направлення на проведення інспекційного відвідування, акта інспекційного відвідування, припису про усунення виявлених порушень, постанов про накладення штрафу, прийнято ухвалу.

24.04.2019 приватне акціонерне товариство «Кам’янський завод продтоварів» до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до правління Держпраці у Черкаській області, просить:

- визнати протиправними дії управління Держпраці у Черкаській області;

- визнати протиправними та скасувати: направлення на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання або його структурного підрозділу від 07.11.2018 № 2548; акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 12.11.2018 № ЧК-1047/374/АВ; припис про усунення виявлених порушень від 22.11.2018 №ЧК-1047/374/АВ/П; постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.12.2018 № ЧК- 1047/374/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-637; постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 04.12.2018 № ЧК-1047/374/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-638.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивачем надано до суду фото(ксеро)копію документів, що не засвідчені у встановленому порядку, оскільки відсутня дата засвідчення.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не надано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Позивачем за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено зміст порушеного права та згідно статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено спосіб захисту порушеного права.

Справу у адміністративному суді може бути розглянуто за наявності між сторонами публічно-правового спору у розумінні частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється (частина 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України) на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушено.

Згідно пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Позивач у позовній заяві, зокрема просить: визнати протиправними та скасувати: направлення на проведення інспекційного відвідування суб'єкта господарювання або його структурного підрозділу від 07.11.2018 № 2548; акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 12.11.2018 № ЧК-1047/374/АВ.

Суд зазначає, що акт інспекційного відвідування є носієм інформації та фіксує певні обставини, не є остаточним документом, зобов'язуючим позивача до вчинення будь-яких дій, не породжує правових наслідків, його результати не мають обов'язкового характеру для позивача. Акт інспекційного відвідування не є документом, що містить норми права загальної або індивідуальної дії, не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов'язкового характеру для суб'єкта стосовно якого він прийнятий у контексті реалізації права про недопуск згідно вимог законодавства. Направлення на проведення інспекційного відвідування є службовим документом і видається на підставі наказу, про визнання протиправним та скасування якого у позові не йдеться.

Законом України «Про судовий збір» передбачено (стаття 9), що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кодексом адміністративного судочинства України встановлено (частина 3 статті 161), що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позовна заява містить 3 вимоги немайнового характеру: визнати протиправним та скасувати: направлення на проведення інспекційного відвідування, акт інспекційного відвідування, припис про усунення виявлених порушень та вимоги майнового характеру про скасування постанов про накладення штрафу у сумі 227103 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об’єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судовий збір обраховується згідно прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого станом на 01.01.2019 у сумі 1921 грн. Позовна заява містить вимоги немайнового характеру та майнового характеру. Судовий збір за подання даної позовної заяви становить 9169,54 грн (3 вимоги немайнового характеру, що потребують уточнення х 1921 грн + 1,5% х 227103 грн). Проте, позивачем не надано доказів сплати судового збору у сумі 9169,54 грн (до позовної заяви додано платіжне доручення від 08.04.2019 № 21 про сплату судового збору у сумі 3407 грн за даних позовних вимог). Враховуючи зазначене, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 5762,54 грн. Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - УДКСУ у м.Черкасах Черкаської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) — 38031150; банк отримувача – ГУДКСУ у Черкаській області; код банку отримувача (МФО) - 854018; рахунок отримувача — 4002; код класифікації доходів бюджету — 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 4, 6-16, 19, 160, 161, 169, 171 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом за позовом приватного акціонерного товариства «Кам’янський завод продтоварів» до управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування направлення на проведення інспекційного відвідування, акта інспекційного відвідування, припису про усунення виявлених порушень, постанов про накладення штрафу, залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- надання засвідчених у встановленому порядку копій документів, доданих до матеріалів позовної заяви;

- формування позовних вимог відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- обґрунтування порушеного права за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України;

- надання доказів сплати судового збору у сумі 5762,54 грн.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п’ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде залишена без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова