Справа № 826/1906/17
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1906/17 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.

Губської О.А.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): ОСОБА_3

від відповідача: не з'явились,

від третіх осіб: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України, треті особи: Командитне товариство "Автолегіон-Варванської Ю.В.", Товариство з обмеженою відповідальністю "Реверс Компані" про визнання протиправними та скасування висновку та наказу, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 24.11.2016 за результатами розгляду скарги Командитного товариства "Автолегіон-Варванської Ю.В." від 28.09.2016 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.09.2016 року за № 29393-0-33-16;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 24.01.2017 року № 171/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 24.11.2016 року за результатами розгляду скарги Командитного товариства "Автолегіон-Варванської Ю.В." від 28.09.2016 року, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 29.09.2016 року за № 29393-0-33-16.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний висновок, на підставі якого було прийнято оскаржуваний наказ відповідачем, є необґрунтованим, оскільки ТОВ "Реверс Компані" було надано всі документи, необхідні для реєстрації права власності на підставі ст.37 Закону України "Про іпотеку", у той час як доводи скарги, які лягли в основу оскаржуваного висновку Комісії, є надуманими та необґрунтованими.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва 27 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року та задовольнити його позовну заяву у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач наголошує на тому, що на момент прийняття рішень ним було встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови в державній реєстрації, у той час як судом першої інстанції було неправильно застосовано положення Законів України «Про іпотеку», «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», що на переконання апелянта, призвело до незаконного та необґрунтованого рішення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Від третіх осіб до суду надійшли клопотання про здійснення апеляційного розгляду даної справи без участі їх уповноважених представників.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив суд скаргу задовольнити.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили.

З огляду на зазначене, враховуючи, що неявка представників відповідача та третіх осіб не перешкоджає апеляційному розгляду справи, колегія суддів керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України визнала за можливе розглянути справу за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2007 року та від 05 листопада 2007 року між Командитним товариством "Автолегіон-Варванської В.С.", як позичальником та ТОВ "Український промисловий банк" були укладені кредитні договори № 25/К-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії та № 34/К-07 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) (а.с. 61-70, 71-80).

З метою забезпечення вимог банку, як іпотекодержателя за кредитним договором від 07 серпня 2007 року № 25/К-07 було укладено іпотечний договір № 34/Z-кіп-07 від 07 серпня 2007 року, предметом якого стали нежитлові приміщення загальною площею 330,11 кв.м та 85,8 кв.м. (а.с. 81-88, 90-91).

07 серпня 2007 року приватним нотаріусом Яценко О.П. у зв'язку з посвідченням вказаного договору було накладено заборону відчуження зазначеного в ньому нерухомого майна (а.с. 89).

За кредитним договором від 05 листопада 2007 року № 34/К-07 укладено іпотечний договір від 05 листопада 2007 року № 24/Z-кіп-07, предметом якого став комплекс нежитлових будівель загальною площею 2759,1 кв.м. (а.с 92-97).

05 листопада 2007 року нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф. у зв'язку з посвідченням вказаного договору було накладено заборону відчуження зазначеного в ньому нерухомого майна (а.с. 98).

Право власності на предмети іпотеки належало КТ "Автолегіон-Варванської Ю.В." на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 20.06.2007 та 13.10.2006.

Разом з цим, на згідно з даними наявного у матеріалах справи витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що на підставі постанови про накладення арешту на майно від 23 березня 2011 року, виданої слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області, постанови про накладення арешту на майно боржника від 25 березня 2011 року, виданої Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції накладено арешт на нежитлові приміщення площею 85,8 кв.м та 330,11 кв.м. за його власником.

Також, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження від 10.02.2009 року № АЕ371996, виданої Кіровоградським міським управлінням юстиції та постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2011 року, виданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, яким накладено арешт на комплекс площею 2759,1 кв.м. за його власником.

06 травня 2016 року до КТ "Автолегіон-Варванської Ю.В." надійшла вимога від 30.04.2016 № 34/1 про усунення порушень, з якої останньому стало відомо, між ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" та ТОВ "Реверс Компані" 13 квітня 2016 року було укладено договір про відступлення права вимоги за вказаними кредитними та іпотечними договорами (а.с. 150-152, 136-137, 139-144, 148-151 )

Крім того, 27 вересня 2016 року КТ "Автолегіон-Варванської Ю.В." стало відомо, що не зважаючи на накладення державним виконавцем обтяжень на нерухоме майно яке становить предмет договорів іпотеки, приватним нотаріусом ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви ТОВ "Реверс Компані" про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 85,8 кв.м 25 липня 2016 прийнято рішення № 30618641, відповідно до якого було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 85,5 кв.м за ТОВ "Реверс Компані" (запис про право власності № 15565662) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вказаного рішення у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 01 на нежитлове приміщення площею 85,5 кв.м. До відкритого розділу приватним нотаріусом ОСОБА_3 було перенесено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку за №15565073 та записи про обтяження за №№ 15565262, 15565609, 15565632 на підставі постанови про накладення арешту на майно від 23 березня 2011 року, виданої слідчим ВР ДТП СУ УМВС України в Кіровоградській області, постанови про накладення арешту на майно боржника від 25 березня 2011 року, виданої Кіровським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Крім цього, за результатами розгляду заяви ТОВ "Реверс Компані" про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення площею 330,11 кв.м приватним нотаріусом ОСОБА_3 25.07.2016 прийнято рішення № 30623426, відповідно до якого було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 330,11 кв.м за ТОВ "Реверс Компані" (запис про право власності №15569607) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вказаного рішення у Державному реєстрі прав на нежитлове приміщення площею 330,11 кв.м було відкрито розділ № 01 до якого приватним нотаріусом було перенесено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку за № 15569440 та записи про обтяження за №№15569487, 15569521, 15569578.

Разом з цим, за результатами розгляду заяви ТОВ "Реверс Компані" про державну реєстрацію права власності на комплекс площею 2759,1 кв.м, позивачем 25 липня 2016 року прийнято рішення № 30623767, відповідно до якого зареєстровано право власності на комплекс за (запис про право власності №15569945) у порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі вказаного рішення в Державному реєстрі прав було відкрито розділ № 01 на комплекс площею 2759,1 кв.м. до якого приватним нотаріусом було перенесено з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про іпотеку за №15569827 та записи про обтяження за №№15569856, 15569904, 15569923 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 06.11.2011 року, виданої Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ

Вважаючи вказані рішення позивача протиправними КТ "Автолегіон-Варванської Ю.В." 28 вересня 2016 року звернулось до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою у порядку ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За результатом розгляду вказаної скарги третьої особи Комісія 24 листопада 2016 року дійшла висновку про задоволення скарги та скасування рішень приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 липня 2016 року №№ 30618641, 30623426, 30623767, а також вирішено тимчасово заблокувати доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць (а.с. 154-160).

На підставі вказаного висновку Комісії Міністерством юстиції України 24 січня 2017 року було прийнято наказ № 171/5, яким вирішено

- задовольнити скаргу командитного товариства "Автолегіон-Варванської Ю.В." від 28 вересня 2016 року у повному обсязі;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 липня 2016 року №№ 30618641, 30623426, 30623767, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, виконання покласти на Департамент державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України;

- тимчасово заблокувати доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на один місяць, виконання покласти на державне підприємство "Національні інформаційні системи" (а.с. 161).

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, встановивши наявність відповідного обтяження - арешту нерухомого майна, у відповідності до вимог п.6 ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зобов'язаний був відмовити у державній реєстрації прав та їх обтяжень третій особі ТОВ "Реверс Компані".

З огляду на зазначене, Окружний адміністративний суд м. Києва дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" врегульована Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1128 (далі - Порядок)

Положеннями пунктів 2, 3 цього порядку встановлено, що розгляд скарг здійснюється постійно діючими комісіями з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник).

Під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб'єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб'єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб'єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб'єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб'єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню (пункт 8 Порядку).

Положеннями пункту 12 вказаного Порядку передбачено, що за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

При цьому, згідно з вимогами пункту 14 Порядку висновок комісії, на підставі якого суб'єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов'язково містить інформацію про те, що рішення, дії або бездіяльність суб'єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного висновку, Комісією за результатом розгляду скарги третьої особи встановлено, що приватним нотаріусом ОСОБА_3 були прийняті рішення від 25 липня 2016 року № 30618641, № 30623426, № 30623767 та проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТОВ "Реверс Компані" з подальшим перенесенням до відкритих розділів обтяжень - КТ "Авто-Легіон" з порушенням порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Вирішуючи питання щодо правомірності вказаного висновку, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з приписами п.5 ч.1 ст.2 Закону № 1952-IV обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

При цьому відповідно до п.1 ч.3 ст.10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність обтяжень прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952-IV наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Частиною 4 вказаної норми встановлено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі:

1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав;

3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону.

Пунктом 57 Порядку № 1127 передбачено, що наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» (у редакціях чинних на момент прийняття постанов про накладення арешту на відповідне нерухоме майно, а також станом на момент проведення позивачем вказаних реєстраційних дій) арешт майна боржника полягає в обмеженні прав розпорядження, володіння та користування майном.

Крім того, вказаним Законом також передбачено окрему процедуру зняття арешту з майна.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком Комісії та суду першої інстанції, що арешт як акт обмеження прав власника є видом обтяження речових прав на нерухоме майно , відмінним від заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, тому наявність таких обтяжень має різні правові наслідки.

За наведених обставин та враховуючи, що в даному випадку нерухоме майно перебувало під арештом накладеним державною виконавчою службою, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта, що державна реєстрація права власності за ТОВ "Реверс Компані" на нерухоме майно, яке становило предмет іпотеки, відбувалась у результаті його примусової реалізації відповідно до закону, а тому він (позивач) не мав правових підстав для відмови у вчиненні відповідних реєстраційних дій.

Отже, з урахуванням викладеного та відповідно до приписів ч. 2 ст. 2 ст. 24 Закону № 1952-IV позивач зобов'язаний був прийняти рішення про відмову у державній реєстрації прав.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем за наслідком встановленого позивачем порушення вимог порядку проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень було правомірно задоволено вимоги скарги КП "Авто-Легіон" та прийнято рішення про скасування відповідних рішень позивача.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, колегія суддів зауважує, що враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов'язку доказування протилежного.

Натомість, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованості своїх позовних вимог.

У той час як відповідачем було надано суду достатню кількість доказів на підтвердження правомірності оскаржуваного позивачем наказу від 24.01.2017 року № 171/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що відповідні обставини були повно та всебічно досліджені судом першої інстанції та їм було надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.

При цьому, судом першої інстанції було правильно вказано про те, що висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації сам по собі не створює правових наслідків та є підставою для прийняття відповідного наказу Міністерством юстиції України.

Натомість, колегією суддів встановлено, що вказані позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.243-245, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

О.А. Губська

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2019 року