Справа № 620/3689/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3689/18 Суддя першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на прийняте у порядку письмового провадження рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі Відповідач, ГУ ПФ в Чернігівській області) про:

- зобов`язання ГУ ПФ в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з 71% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року;

- здійснення перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з 71% грошового забезпечення з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, разових премій, виплачених в серпні 2006 року до Дня Незалежності України в сумі 292,00 грн. і грудні 2007 року до 16 річниці Збройних Сил України в сумі 2 100,57 грн., одноразової грошової винагороди за підтримку постійної бойової готовності, виплачених в грудні 2007 року в сумі 584,00 грн., згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, що у даному випадку складає 71%, а не 70%. Крім того, суд підкреслив, рішенням суду, яке набрало законної сили та не містить кінцевої дати здійснення перерахунку, встановлено обов`язок ГУ ПФ в Чернігівській області з включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, всіх його додаткових видів згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано відсутності у Відповідача обов`язку здійснювати перерахунок пенсії Позивачу виключно на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, у зв`язку зі зміною з 01.01.2018 року законодавства, що регулює спірні правовідносини. Наголошує, що матеріальна допомога на оздоровлення і матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є додатковими видами грошового забезпечення у розумінні ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Підкреслює, що з 01.04.2018 року Позивачу було здійснено перерахунок пенсії на підставі ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103. При цьому звертає увагу, що такий перерахунок було здійснено саме на підставі отриманої ГУ ПФ в Чернігівській області довідки, що свідчить про правомірність дій останнього. Окремо зазначає, що перерахунок пенсії, виходячи з її розміру 70%, а не 71%, відповідав вимогам чинного законодавства.

Після усунення визначених в ухвалі від 18.02.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відсоток основної пенсії по відношенню до складу грошового забезпечення є незмінним, у той час як рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено правомірність включення до складу грошового забезпечення всіх додаткових його видів, вказаних у довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з березня 2008 року перебуває на обліку в ГУ ПФ в Чернігівській області та йому призначено пенсію відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 71% розміру грошового забезпечення (а.с. 19).

Крім того, рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 09.01.2018 року у справі №750/13523/17, яке набрало законної сили 10.04.2018 року, зобов`язано ГУ ПФ в Чернігівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 28.11.2017 року, виходячи з 71% грошового забезпечення, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, разових премій, виплачених в серпні 2006 року до Дня Незалежності України в сумі 292,00 грн. і грудні 2007 року до 16 річниці Збройних Сил України в сумі 2100,57 грн., одноразової грошової допомоги за підтримку постійної бойової готовності, виплаченої в грудні 2007 року в сумі 584,00 грн., згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631 та виплатити заборгованість, що виникне внаслідок такого перерахунку (а.с. 24-28).

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФ в Чернігівській області 25.05.2018 року було проведено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 28.11.2017 року (а.с. 43-44).

Крім того, матеріали справи свідчать, що з 01.01.2018 року та з 01.04.2018 року Відповідачем були проведені перерахунки пенсії (а.с. 41-42) та з 01.01.2018 року визначено основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення з урахуванням додаткових його видів: посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ в Чернігівській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з 71% розміру грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, а також здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з 71% грошового забезпечення з урахуванням з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, разових премій, виплачених в серпні 2006 року до Дня Незалежності України в сумі 292,00 грн. і грудні 2007 року до 16 річниці Збройних Сил України в сумі 2100,57 грн., одноразової грошової допомоги за підтримку постійної бойової готовності, виплаченої в грудні 2007 року в сумі 584,00 грн., згідно довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631 (а.с. 10-12).

Листом від 05.09.2018 року №3972/03-Б-12 ГУ ПФ в Черкаській області повідомило ОСОБА_1 про те, що перерахунок пенсії було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, виходячи з розміру основного та додаткових видів грошового забезпечення, відомості щодо яких зазначені у довідці Чернігівського обласного військового комісаріату від 26.03.2018 року №ФЧ55666, у розмірі 70% (а.с. 13-16).

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 19, 22, 46, 129-1 Конституції України, ст. ст. 13, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також ряду правових позицій Верховного Суду, суд першої інстанції прийшов до висновку про неправомірність дій Відповідача щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення, оскільки положення закону, що регулюють питання призначення пенсії, до спірних правовідносин не застосовуються, а також неможливість подальшої зміни складових грошового забезпечення, правильність врахування яких встановлена рішенням, суду, яке набрало законної сили.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії Позивачу, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 08.07.2011 року, максимальний розмір пенсії згідно ч. 2 ст. 13 зменшено з 90 процентів на 80.

У подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.04.2014 року, внесено зміни до статті 13 Закону, зокрема, у частині другій цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Таким чином, з 01.04.2014 року положення ч. 2 ст. 13 Закону щодо призначення військовослужбовцям пенсії від сум їх грошового забезпечення у розмірі не більше 80 відсотків заробітної плати втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до цієї статті Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій регулює стаття 63 Закону, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» змін не зазнавали.

Крім того, внесені вищезгаданим Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до статті 13 Закону щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90, а потім 80 і згодом 70 процентів грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 року у справі №686/12623/17.

Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність перерахунку та виплати Позивачу пенсії у редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», чинної станом на дату призначення пенсії.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції про необхідність включення з 01.01.2018 року до складу грошового забезпечення, з якого з обраховується пенсія, матеріальної допомоги, винагороди та інших доплат, визначених у довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі Порядок №45), пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 цього Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Судовою колегією враховується, що 24.02.2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), на підставі пункту 1 та за правилами пункту 2 якої було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року. При цьому, оскільки у подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, судом апеляційної інстанції наведені нормативні акти застосовуються з урахуванням вказаного рішення суду у справі №826/3858/18.

Згідно п. 7 Постанови №103 Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.03.2018 року згідно довідки від 26.03.2018 року №ФЧ55666/, виданої Чернігівським обласним військовим комісаріатом, становить 9 615,00 грн., а саме: 5 070,00 грн. посадовий оклад; 1 340,00 грн. оклад за військовим званням; 3 205,00 грн. надбавка за вислугу років (50%) (а.с. 42). При цьому, матеріали справи свідчать, що саме виходячи з вказаного розміру грошового забезпечення та його складових ОСОБА_1 було проведеного перерахунок пенсії.

У розрізі встановлених вище обставин та нормативних актів, які правовідносини щодо них врегульовані, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне наголосити на тому, що і ст. 63 Закону, і положення Порядку №45 регламентують перерахунок раніше призначеної, зокрема, військовослужбовцям, пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2018 року. При цьому, законодавством, яким регламентовано порядок перерахунку пенсії, не передбачено включення чи виключення зі складу грошового забезпечення його складових.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Колегією суддів враховується, що, як було встановлено раніше, рішенням суду у справі №725/13523/17, яке набрало законної сили 10.04.2018 року, встановлено, що до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється розмір пенсії, включається викладена у довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13.09.2017 року №179/1/9631 матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за тривалість безперервної військової служби, разові премії, виплачені у серпні 2006 року до Дня Незалежності України в сумі 292,00 грн. і грудні 2007 року до 16 річниці Збройних Сил України в сумі 2100,57 грн., одноразова грошова допомога за підтримку постійної бойової готовності, виплачена у грудні 2007 року в сумі 584,00 грн..

Отже, подальше підвищення розміру грошового забезпечення є підставою для перерахунку пенсії за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 63 Закону, Порядку №45 і Постанови №103. Однак таке підвищення розміру грошового забезпечення або окремих його складових не може мати наслідком виключення з нього (а відтак й з пенсії) додаткових виплат, обов`язковість включення яких встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

За таких обставин посилання Апелянта на те, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не є додатковими видами грошового забезпечення у розумінні ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» судовою колегією відхиляються, адже необхідність їх включення до складу грошового забезпечення Позивача, з якого обчислюється пенсія, передбачена у рішенні суду. Також з наведених вище підстав судова колегія оцінює критично доводи ГУ ПФ в Чернігівській області про те, що перерахунок пенсії здійснений правомірно та на підставі положень чинного законодавства, оскільки у межах даного спору вирішується питання правильності виключення зі складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсії, окремих його складових внаслідок проведеного перерахунку, а не правомірність проведення перерахунку пенсії взагалі.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк
Судді Л.В. Губська
О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 25» квітня 2019 року.