Справа № 340/346/19
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/346/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Петренко О.С.

за участю секретаря судового засідання Толстової О.І.

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - 1 - ОСОБА_2,

відповідача -2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, пров. Ватутіна,29, м. Кропивницький,25019

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, вул. Ак. Корольова,26, м. Кропивницький,25030

до відповідача -2: Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступник начальника управління начальник відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3, вул. Ак. Корольова,26, м. Кропивницький,25030

про визнання протиправним та скасування припису, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати припис №6-ДК/0004Пр/03/01/19 від 28 січня 2019 року, винесений старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступник начальника управління начальник відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №6-ДК/0005По/08/01/-19 від 28 січня 2019 року, прийняту старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступник начальника управління начальник відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3;

- закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не порушував вимог земельного законодавства. За наведених обставин вважає, що оскаржуваний припис є необґрунтованими, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11.02.2019 року вказаний позов залишено без руху, в звязку з його невідповідністю вимогам ст.169 КАС України.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №6-ДК/0005По/08/01/-19 від 28 січня 2019 року, прийняту старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступник начальника управління начальник відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3 та закриття справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування

У встановлений судом строк, представником відповідача 1 подано до суду відзив на адміністративний позов та заперечення на відповідь на відзив, в яких заперечував проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зокрема, зазначено, що перевірку з питань дотримання позивачем вимог земельного законодавства проведено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Вважає, що оскаржувані рішення прийнято з урахуванням всіх обставин, що мають значення для їх прийняття (а.с.68-72,90-92).

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив (а.с.86-89).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав.

Представник відповідача 1 та відповідач 2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення адміністративного позову, відповідно до позиції, викладеної у відзиві та письмових поясненнях.

На підставі ч.3 ст.243 КАС України в судовому засіданні 17.04.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено сторонам після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до Плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель всіх категорій, форми власності та родючості ґрунтів, наказом від 22.08.2018 року №590-Дк прийнято рішення щодо здійснення заходів з державного контролю відносно земельних ділянок на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.93).

В подальшому термін проведення перевірки продовжувався (а.с.96,97,99,100).

В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу №6-ДК від 09.01.2019 року старшому державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель заступнику начальника управління начальнику відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3, старшому державнрому інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, начальнику відділу контролю за використанням та охороною земель у Петрівському, Долинському, Новгородківському районах ОСОБА_5 та державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель головному спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Петрівському, Долинському, Новгородківському районах ОСОБА_6 продовжено термін перевірки строком на 10 робочих днів та призначено додатковий термін перевірки з 09 січня по 22 січня 2019 року. Вказаним наказом доручено здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, шляхом проведення перевірки використання земельної ділянки площею 0,0056 га на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.74-75).

На підставі результатів обстеження, державними інспекторами управління контролю за використанням та охороною земель, без присутності позивача, складено акт обстеження земельної ділянки №6-ДК/2/АО/10/01/-19 від 17.01.2019 року (а.с.101-102).

На час обстеження встановлено, що на земельній ділянці, розташованій в межах населеного пункту смт. Петрове на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області площею 0,00273 га, знаходиться магазин "Черняхівські Ковбаси" без правовстановлюючих документів.

Вказані обставини зафіксовані в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо обєкту земельної ділянки №6-ДК/2/АП/09/01/-19 від 17.01.2019 року (а.с.103-111).

Вказаною перевіркою встановлено, що земельна ділянка, розташована в межах населеного пункту смт. Петрове на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області площею 0,00273 га. При обстеженні виявлено, що земельна ділянка використовується без правовстановлюючих документів, договір оренди на земельну ділянку під будівлю магазину не укладено та не зареєстровано відповідно до чинного законодавства, чим порушено ст.ст.116,125,126 Земельного кодексу України.

При цьому в вищезазначеному акті вказано місцезнаходження юридичної чи фізичної особи, які перевіряються - Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Черняхівка, вулиця Польова 15.

Також, зміст акту перевірки свідчить, що перевірку проведено за відсутності позивача.

17.01.2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення №6-ДК/0003П/07/01-19, яким встановлено, що 17.01.2019 року в межах населеного пункту смт.Петрове Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області, розташована земельна ділянка площею 0,00273 га (згідно обмірів) використовується самовільно без правовстановлюючих документів ОСОБА_4 (а.с. 20-21).

28.01.2019 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Кіровоградській області ОСОБА_3 складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 6-ДК/0005По/08/01/-19, якою визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 10,118-119) та припис №6-ДК/0004Пр/03/01/-19, яким в 30-ти денний термін зобов'язано позивача усунути порушення земельного законодавства шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с. 11,116,117).

Не погоджуючись з приписом, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтями 125, 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 р.

Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таке порушення як самовільне зайняття земельних ділянок (п. "б" ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України).

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля визначає Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" №963-IV від 19.06.2003 р. (далі - Закон №963-IV).

Самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними (ст. 1 Закону №963-IV).

Відповідно до ст. 2 цього Закону основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 4 Закону №963-IV об'єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно ст. 6 Закону №963-IV до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Згідно п. 1 Положення про Держану службу з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 (далі - Положення №15, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Основним завданням Держгеокадастру є реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів (п. 3 Положення №15).

Відповідно до п. 25-1 Положення №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань в т.ч.: організовує та здійснює державний нагляд (контроль):

а) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: веденням державного обліку і реєстрацією земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, повязаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених відповідним робочим проектом землеустрою; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків; проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію обєктів, що негативно впливають або можуть вплинути на стан земель; здійсненням заходів, передбачених відповідними робочими проектами землеустрою, стосовно захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бурянами; дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земе

б) в частині родючості ґрунтів за: зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення; своєчасним проведенням підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів.

Згідно п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016 р., затвердженого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 р. за № 1391/29521, Головне Управління Держгеокадастру є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

До повноважень Головного Управління Держгеокадастру відноситься, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю (п. 4 Положення).

Законом №963-IV, Положенням №15 встановлено право державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель складати акти перевірки чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Однак, Закон №963-IV не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №132 від 25.02.2013 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.03.2013 р. за № 412/22944, затверджено Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, який визначає процедуру планування та здійснення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, які використовуються ними у процесі ведення господарської діяльності, визначає організаційні заходи, які необхідно здійснити перед початком проведення перевірок, загальні вимоги до їх здійснення, а також вимоги до оформлення матеріалів за результатами проведених перевірок.

Водночас, Кабінетом Міністрів України видано розпорядження від 10.03.2017 р. №169-р Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яким скасовані накази міністерств та інших центральних органів виконавчої влади як такі, що не відповідають Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за переліком згідно з додатком 1, у якому зазначений наказ Мінагрополітики №132 від 25.02.2013 р.

Вказане розпорядження Кабінету Міністрів України свідчить про те, що накази міністерств та інших центральних органів виконавчої влади щодо здійснення державного нагляду (контролю) повинні відповідати Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що при здійсненні державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема, за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель органи Держгеокадастру повинні дотримуватися вимог Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон №877-V).

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2018 р. у справі №818/1511/17 та від 10.01.2019 р. у справі №823/922/17, Вінницький апеляційний адміністративний суд у постанові від 06.09.2018 р. у справі №824/352/18-а, П'ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 27.02.2019 р. у справі №1440/2207/18, Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.02.2019 р. у справі № 2340/2991/18.

Статтею 2 Закону №877-V визначена сфера його дії, відповідно до якої дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Отже, при здійсненні державного нагляду (контролю) у галузі земельних відносин органи державного нагляду (контролю) повинні, в тому числі керуватися Законом №877-V.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 5 Закону №963-ІV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, яким є Держана служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, яким є Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України).

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що в рамках Закону №963-ІV, який є спеціальним врегульовано правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель та спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля. У той час, як правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом №877-V, який є загальним.

Відповідно до ст. 1 Закону №877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку (п. 3 ст. 4 Закону №877-V).

Пунктом 4 ст. 4 Закону №877-V передбачено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно з п. 11, 12, 15 ст. 4 Закону №877-V плановий чи позаплановий захід щодо суб'єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.

Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб'єкта господарювання).

При здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Згідно п.5 ст.5 вищевказаного Закону, строк здійснення планового заходу не може перевищувати п'ятнадцяти робочих, днів, а для суб'єктів малого підприємництва п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Відповідно до ст. 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб'єктом господарювання у документі обов'язкової звітності, крім випадків, коли суб'єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов'язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов'язаний повідомити суб'єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб'єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред'явили документи, передбачені цим абзацом;

- неподання суб'єктом господарювання документів обов'язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

- доручення Прем'єр - міністра України про перевірку суб'єктів господарювання у відповідній сфері у зв'язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров'я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

- настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов'язано з діяльністю суб'єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб'єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Статтею 7 Закону №877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Аналізуючи вищенаведені норми, суд приходить до висновку, що до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області належить: здійснення безперешкодного обстеження в установленому законодавством порядку земельних ділянок, що перебувають у власності та користуванні юридичних осіб; перевірка документів щодо використання та охорони земель, при цьому, порядок та умови проведення планових або позапланових перевірок визначено ст.ст. 5,6,7 Закону №877-V та передбачає їх проведення за умови наявності визначених підстав, які повинні бути наведені суб'єктом нагляду (контролю) у відповідних розпорядчих документах, зокрема, у наказах, направленнях на перевірку та за участі і вручення відповідних розпорядчих документів суб'єкту господарювання відносно якого проводиться позаплановий захід державного нагляду (контролю).

Як встановлено судом, наказом ГУ Держгеокадстру у Кіровоградській області від 22.08.2018 року за №590-ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності", призначено проведення перевірки у термін з 27.08.2018 року по 07.09.2018 року (а.с.93-94).

07.09.2018 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області подано службову записку про продовження терміну проведення перевірки (а.с.95).

Наказом від 12.09.2018 року за №650-ДК, продовжено термін проведення перевірки строком 10 робочих днів та призначено додатковий термін проведення з 13 вересня по 26 вересня 2018 року (а.с.96-97).

Однак, у встановлений термін, перевірку проведено не було.

Так, судом встановлено, що державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно подано службову записку про призначення додаткової перевірки (а.с.98).

Наказом начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.01.2019 року №6-ДК "Про продовження терміну здійснення державного контролю за дотриманим земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності", п.2 якого продовжено термін проведення перевірки строком 10 робочих днів та призначено додатковий термін перевірки з 09 січня по 22 січня 2019 року (а.с.99-100),

При цьому, в судовому засіданні представник відповідача необхідність та доцільність в неодноразовому продовженні перевірки обґрунтувати не зміг.

Також в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що накази про призначення перевірки та продовження перевірки ФОП ОСОБА_4Є вручено не було, взагалі наказ №590-ДК від 22.08.2018 року, який було неодноразово продовжено, стосується перевірки використання земель житлової та громадської забудови, земельних ділянок площею 0,0056га (Магазин), 0,0070га (Магазин), 0,0070га (Магазин біля будинку №9) на території Петрівської селищної ради Петрівського району Кіровоградської області.

Крім того, судом встановлено, що в супереч вимогам Закону №877-V відповідачем:

- порушено строк здійснення планового чи позапланового заходу;

- не складено направлення на проведення перевірки;

- не здійснено повідомлення позивача (його представника) у належній формі про час проведення перевірки;

- не вручено позивачу (його представнику) наказ та посвідчення (направлення) про проведення перевірки;

- в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки не вказано вид проведення перевірок (планова чи позапланова).

Жодних доказів на підтвердження того, що посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, під час проведення перевірки дотримання позивачем вимог земельного законодавства, дотримано вимоги положення вимог ст.ст.5,6,7 Закону №877-V відповідачем до суду не надано.

Так, в судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що спірний об'єкт торгівлі є тимчасовою спорудою та належить ФОП ОСОБА_4

Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 21.10.2011 року №244, тимчасова споруда торгівельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без влаштування фундаменту (п.1.3 Порядку). Підставою для розміщення ТС є паспорт привязки (а.с.14).

В судовому засіданні, представник позивача пояснив, що відділом регіонального розвитку, містобудування, архітектрури, ЖКГ та з питань цивільного захисту Петрівської РДА, 01.11.2014 року за реєстраційним номером №4 видано Паспорт привязки тимчасової споруди для виїзної торгівлі вул. Літвінова (між будинками №7-№8) смт. Петрове Петрівського району Кіровоградської області. Строк дії паспорту до 01.11.2014р. (а.с.14-18)

На підставі даного паспорту привязки, на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності, за згодою власника, ФОП ОСОБА_4 розміщено тимчасову споруду (а.с.19).

Таким чином, з огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем вимоги земельного законодавства України не порушено, оскільки тимчасову споруду розміщено відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до приписів ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

При цьому, в ході судового розгляду не встановлено факту самовільного зайняття земельної ділянки.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що відповідач призначив та здійснив перевірку із суттєвим порушенням встановленої Законом №877-V процедури, наслідком чого є визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису, прийнятого за результатами такої перевірки.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Стаття 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, право на захист можна визначити як надану правомочній особі можливість застосування заходів правоохоронного характеру для відновлення її порушених прав чи таких, що оспорюються.

Право на захист є самостійним суб'єктивним правом, яке з'являється у власника прав лише в момент їх порушення або оспорювання і реалізується в межах охоронюваних правовідносин, які виникли при цьому.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Системний аналіз наведених норм КАС України свідчить, що судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий виключно щодо інтересу, порушеного протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень за наявності між ними та порушенням причинно-наслідкового зв'язку умови порушення її прав.

Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Отже, позивач, звертаючись з адміністративним позовом, на власний розсуд, тобто суб'єктивно, визначає, що його права порушені рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, проте такі рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Суд вважає за необхідне зазначити, що право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст. 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист, адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинені ними при здійсненні владних управлінських функцій, цими рішеннями, діями чи бездіяльністю порушені або порушуються права чи свободи позивача.

Відповідно до змісту ст. 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Диспозиція вказаної статті передбачає оскарження дій службової особи, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки, наприклад із порушенням трудового розпорядку такою особою під час проведення ревізії; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням чинного законодавства тощо.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Беручи до уваги зазначені правові положення законодавства та обставини цієї справи, суд вважає, що оскаржуваний припис є незаконним.

Під час розгляду справи відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваних припису та відповідність його вимогам ст. 2 КАС України, в той час як позивач довів, в контексті викладених підстав позову, обґрунтованість та вмотивованість заявлених позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1.

Керуючись ст.ст.243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, заступник начальника управління начальник відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №6-ДК/0004Пр/03/01/-19 від 28 січня 2019 року.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (код- НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 23.04.2019 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду ОСОБА_7