Справа № 2240/2723/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 2240/2723/18

23 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м.Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м.Хмельницькому, в якому, з урахуванням заяв про зміну предмета позову та про збільшення позовних вимог, просило:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка полягала у не виконанні дій, необхідних для відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування з наступного робочого дня після отримання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" від 23.05.2018 за №1/23-05/2018;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 422815 грн. 24 коп.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м. Хмельницькому задоволено.

Суд першої інстанції визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка полягала у не виконанні дій, необхідних для відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування, з наступного робочого дня після отримання заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" від 23.05.2018 за №1/23-05/2018.

Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 422815 (чотириста двадцять дві тисячі вісімсот п'ятнадцять) грн 24 коп.

Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" судові витрати в сумі 8104 (вісім тисяч сто чотири) грн. 23 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року - без змін.

08 квітня 2019 року представником позивача адвокатом ОСОБА_1 у відповідності до приписів ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України заявлено клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги після ухвалення рішення за додатково поданими матеріалами.

Надалі, 15 квітня 2019 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" адвоката ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення судових витрат, пов'язаних з наданням професійної правничої допомоги. До заяви долучено документальне підтвердження понесених витрат.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта в ладних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7 ст.139 КАС України).

Приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як вбачається з матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" та адвокатом ОСОБА_1 24.12.2018 року було укладено договір про надання правової допомоги (щодо представлення інтересів юридичної особи в суді апеляційної інстанції) (т.2 а.с.90-92), за яким Адвокат зобов'язується здійснювати представництво інтересів Клієнта у Сьомому апеляційному адміністративному суді. Пунктом 2.2.9. вказаного договору визначено, що Клієнт зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за договором.

Згідно пунктів 4.4., 4.8. вказаного договору вартість послуг встановлено у розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати за одну годину роботи. За надання правової допомоги гонорар сплачується на підставі детального опису робіт (додатку до договору).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справи судом апеляційної інстанції, позивачем надано такі документи:

- договір про надання правової допомоги від 24.12.2018 року;

- детальний опис робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги під час апеляційного розгляду справи №2240/2723/18 від 12.04.2019 року на суму 12519,00 грн.

Дослідивши долучені Товариством до заяви докази щодо понесених витрат на правову допомогу у справі №2240/2723/18, колегія суддів констатує, що у матеріалах справи відсутні докази щодо фактичної оплати послуг адвоката. Натомість, у детальному описі робіт від 12.04.2019 року зазначено, що оплату понесених витрат на правову допомогу буде здійснено у строк протягом 20 днів з дня підписання детального опису робіт - по 02 травня 2019 року включно.

Відтак, позивачем не підтверджено понесені судові витати на правову допомогу адвоката у справі №2240/2723/18, пов'язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Враховуючи те, що доказів, які б підтверджували здійснення позивачем витрат для надання правничої допомоги при розгляді цієї справи в суді апеляційної інстанції не надано (не підтверджено), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись 134, 139, 252 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькі барви" до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Управління державної казначейської служби України у м.Хмельницькому про зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.325 КАС України.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4