Справа № 823/1989/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1989/18
УХВАЛА

25 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Губської Л.В., Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області) про:

- визнання неправомірними дій Відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті Позивачу пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року;

- зобов'язання Відповідача здійснити перерахунок та виплату Позивачу пенсії з 01.10.2017 року, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року відповідно до п. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження максимальним розміром.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії ГУ ПФ в Черкаській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_2, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст. 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи»;

- зобов'язано ГУ ПФ в Черкаській області відповідно до ст. 59 Зaкoну Укрaїни «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи», здійснити з 27.04.2018 року перерахунок ОСОБА_2 пенсії з інвалідності, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 27.04.2018 року до моменту здійснення перерахунку.

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.08.2018 року повернуто ГУ ПФ в Черкаській області вперше подану у липні 2018 року апеляційну скаргу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд ухвалою від 18.03.2019 року залишив її без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 295, 296 КАС України, а саме - Апелянтом пропущено встановлений процесуальний строк оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні про його поновлення причини поважними визнані не були, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору на суму 1 057,20 грн.

Як вбачається за матеріалів справи, Апелянт копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху отримав 25.03.2019 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог даної ухвали Апелянтом 04.04.2019 року подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що причиною пропуску процесуального строку була неможливість забезпечити сплату судового збору вчасно через відсутність коштів. Крім іншого, у клопотанні підкреслено, що суди повинні забезпечувати однакове застосування законодавства. Також Апелянт звертає увагу на проведення реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України в якості перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги.

Надаючи оцінку викладеним у клопотанні доводам, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як було встановлено в ухвалі від 18.03.2019 року про залишення апеляційної скарги без руху, копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано Відповідачем 09.07.2018 року. Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням вихідних днів було 08.08.2019 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 20.02.2019 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

При цьому судом враховується, що вперше подану ГУ ПФ в Черкаській області апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2018 року у зв'язку з несплатою судового збору, копію якої отримано Відповідачем 01.08.2018 року (а.с. 62). Вказаним судовим рішенням було надано територіальному органу Пенсійного фонду України десятиденний строк для усунення недоліків.

У зв'язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк суд ухвалою від 16.08.2018 року повернув ГУ ПФ в Черкаській області вперше подану останнім апеляційну скаргу.

Крім іншого, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зверталася увага на те, що суб'єкт владних повноважень мав достатній визначений законодавцем час для усунення визначених в ухвалі від 27.07.2018 року недоліків, у той час як матеріали справи не містять доказів подання ГУ ПФ в Черкаській області заяви про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху Відповідачем не було зазначено причини неможливості подання апеляційної скарги невідкладно після сплати судового збору. Крім того, сама по собі сплата судового збору суб'єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб'єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція підтримується і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.05.2018 року у справі №820/4558/16, від 22.05.2018 року у справі №826/26113/15, від 18.09.2018 року у справі №826/25121/15.

Посилання Відповідача на здійснення реорганізації територіальних органів Пенсійного фонду України як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції суд вважає безпідставними, адже налагоджена неналежним чином внутрішня організаційна діяльність органу державної влади не може вважатися об'єктивною та непереборною причиною пропуску процесуального строку.

Посилання ГУ ПФ в Черкаській області на гарантоване чинним законодавством право останнього на апеляційне оскарження судового рішення та необхідність забезпечення єдності судової практики суд вважає помилковим у контексті спірних правовідносин з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі «Устименко проти України» зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Лелас проти Хорватії», відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов'язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для можливості визнання поважними причин пропуску ГУ ПФ в Черкаській області строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших доводів поважності причин пропуску строку Апелянтом не зазначено.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на відхилення доводів Апелянта щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Щодо заявленого ГУ ПФ в Черкаській області клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги в частині надання додаткового часу для забезпечення сплати судового збору суд приходить до висновку, що останнє не підлягає задоволенню, адже встановлені вище обставини відсутності поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення унеможливлюють відкриття апеляційного провадження за даною апеляційною скаргою. Крім того, суд звертає увагу, що встановлений ч. 2 ст. 169 КАС України десятиденний строк законодавець визначив достатнім для усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п'яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу Апелянту.

Керуючись ст. ст. 121, 169, 248, 299, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Повернути Апелянту апеляційну скаргу та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель