Справа № 820/464/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

25 квітня 2019 року

справа №820/464/16

адміністративне провадження №К/9901/26647/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у складі судді Самойлової В.В.

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2016 року у складі суддів Калиновського В. А., Філатова Ю.М., Бенедик А.П.

у справі №820/464/16

за позовом Приватного акціонерного товариства «Манометр-Харків»

до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк»

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року Приватне акціонерне товариство «Манометр-Харків» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 вересня 2015 року № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 13 250 грн 70 коп., з мотивів безпідставності його прийняття.

24 лютого 2016 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду залучено до участі у справі як третю особу на стороні позивача, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Публічне акціонерне товариство "ПроКредитБанк" (далі - Банк).

29 березня 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення внаслідок недоведення податковим органом складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасної сплати суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 132 507 грн.

28 жовтня 2016 року відповідачем до Вищого адміністративного суду України подано касаційну скаргу.

У касаційній скарзі податковий орган, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме положень пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, пунктів 1.6, 1.7, 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22, доводить помилковість оцінки обставин справи, наданої судами попередніх інстанцій. У зв'язку із зазначеним відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

31 жовтня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу податкового органу залишено без руху та надано тридцятиденний строк на усунення недоліків касаційної скарги з моменту отримання цієї ухвали.

08 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу за наслідками усунення недоліків касаційної скарги в установлений судом строк. Адміністративна справа № 820/464/16 не витребовувалася.

21 лютого 2018 року матеріали касаційної скарги № К/9901/26647/18 передано до Верховного Суду.

22 лютого 2018 року ухвалою Верховного Суду прийнято до провадження матеріали касаційної скарги № К/9901/26647/18 та витребувано з Харківського окружного адміністративного суду справу № 820/464/16.

01 березня 2018 року справа № 820/464/16 надійшла на адресу Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного суду України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційних скарг.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у вересні 2015 року посадовими особами податкового органу проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток платника податків з питань своєчасності сплати узгоджених грошових зобов'язань по податку на прибуток, за результатами якої складено акт від 09 вересня 2015 року № 168/20-23-15.02-12/24275859 (далі - акт перевірки).

29 вересня 2016 року заступником керівника податкового органу на підставі акта перевірки та згідно статті 126 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким за порушення строку, визначеного пунктом 57.1 статті 57 цього Кодексу для сплати суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 132 507 грн, застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 13 250 грн 70 коп.

Склад податкового правопорушення доводиться податковим органом у зв'язку із затримкою оплати на один день сплати суми грошового зобов'язання з авансових внесків з податку на прибуток у розмірі 132 507 грн за податковою декларацією вх. № від 26 лютого 2015 року, якою узгоджено суму грошового зобов'язання та визначено строк його сплати до 30 серпня 2015 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем до свого обслуговуючого банку - ПАТ "ПроКредит Банк" надано платіжне доручення від 28 серпня 2015 року № 985 на сплату податку в повному обсязі, проте, не зважаючи на наявність достатніх коштів на поточному рахунку товариства (що також підтверджено випискою по рахунках за 28 серпня 2015 року - на рахунку було 132 572,33 грн. при платіжному дорученні на суму 132 507 грн.). Банк вже після закінчення робочого часу повідомив Товариство про невиконання платежу з невідомих на той час причин. Наступного дня позивач повторно подав до банку нове платіжне доручення на сплату податку, яке було виконано, також позивачем було отримано і оригінал попереднього платіжного документу, з відміткою на обороті "повернено без виконання 28.08.2015 р. "Недостатньо коштів на рахунку платника".

29 вересня 2015 року позивач отримав пояснення банку (лист № 260/9/15 від 29.09.2015 року) про те, що платіжне доручення було не виконано з причини того, що банком терміном в 30 календарних днів, з 18 серпня 2015 року по 18 вересня 2015 року заблоковано на рахунку Товариства суму в 150 грн. в рахунок комісії за чекову книжку, у зв'язку з чим платіжне доручення № 985 від 28 серпня 2015 року по сплаті податку на прибуток до бюджету на суму 132 507 грн. повернено без виконання.

Платником податків листом № Бух/04М-304 від 31 серпня 2015 року повідомлено податковий орган про фактичну своєчасну сплату суми узгодженого податкового зобов'язання, а також надано копії відповідних платіжних документів.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій цілком обґрунтовано виходили з приписів пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України, оскільки за наслідком судового розгляду встановлено, що платником податків вчасно подано платіжний документ до обслуговуючого банку, коштів на рахунку було достатньо і банк зобов'язаний був виконати цей бюджетний платіж, блокування сум коштів на рахунку законодавством не передбачено.

Посилання податкового органу у касаційній скарзі на виявлене порушення, зафіксоване актом перевірки та фактичну затримку сплати узгодженого податкового зобов'язання в один день є безпідставним, оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків вжито всіх необхідних заходів, спрямованих на своєчасну сплату таких зобов'язань, а також надано податковому органу копії платіжних документів.

Суд касаційної інстанції відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2016 року у справі №820/464/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер