Справа № 280/1155/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 квітня 2019 року Справа № 280/1155/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Кравченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69096, ІПН НОМЕР_1)

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя,69057, )

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача, оформленою листом від 04.02.2018 №2/04/29-Л, щодо направлення необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення позивачу пенсії за вислугу років;

зобов'язати уповноважених на те осіб відповідача підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугою років.

Ухвалою судді від 25.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засіданні 22.04.2019.

Відповідно до статті 243 КАС України 22 квітня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив. Зокрема зазначили, що 22.11.2018 згідно наказу начальника ГУНП в Запорізькій області №458 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі п.2ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію». На день звільнення позивача його вислуга років в календарному обчислені складає 20 років 03 місяці 04 дні у пільговому обчислені та для призначення пенсії 20 років 05 місяців 28 днів, що є достатнім для призначення пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військоіюї служби, та деяких інших осіб» (в редакції Закону від 9 квітня 1992 року № 2262- XII) за вислугу років (далі - Закон № 2262-ХІІ), оскільки вважаю, що вислуга років мені має бути обрахована згідно ст.12 Закону № 2262-ХІІ не в останній редакції її, а в редакції від 2 квітня 1994 року. Зазначили, що 11.01.2019 та 22.01.2019 (повторно), відповідно до вимог пункту 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області із заявою в якій просив підготовити та подати до органів Пенсійного фонду України відповідних документів для призначення мені пенсії за вислугу років. Проте, за наслідками розгляду заяв, листом № 2/04/29-л від 04.02.2019, ГУНП в Запорізькій області було надано відповідь, якою повідомлено, що позивача було звільнено 22.11.2018 з календарною вислугою 20 років 03 місяці 04 дні. До вищесказаних відносин застосовується норма пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в редакції яка була чинна на час його звільнення. Таким чином, підстави для задоволення заяви відсутні. Крім того, зазначили, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначені пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також наголосили, що згідно діючого законодавства на відповідача, у випадку вирішення питання про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», покладено лише функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов (вх. №13980 від 08.04.2019). Зокрема зазначив, що на час звільнення позивач проходив службу на посаді старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області та мав спеціальне звання підполковник поліції. На підставі наказу № 458 о/с від 21.11.2018 позивача було звільнено з органів поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», через хворобу. Календарна вислуга років позивача, на дату звільнення, становила 20 років 03 місяців 04 дня. Законом України від 08.07.2011 № 3668-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» внесено зміни до ст. 12 Закон України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункт «а» зазначеної статті викладено у новій редакції - пенсія за вислугою років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Календарна вислуга років позивача, на дату звільнення, становила 20 років 03 місяців 04 дня, отже позивач не мав визначеної законом календарної вислуги років для призначення пенсії.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що наказом ГУ Національної поліції в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_1, старшого слідчого слідчого відділу Дніпровського відділу поліції з 22.11.2018 звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вислуга років на день звільнення в календарному обчислені складає - 20 років 03 місяці 04 дні; у пільговому обчисленні та для призначення пенсії - 20 років 05 місяців 28 днів; календарно для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні - 20 років 03 місяці 04 дні.

Зазначені вище обставини підтверджуються витягом з наказу №458 о/с від 21.11.2018.

11 січня 2019 року позивач звернувся з письмовою заявою до ГУ Національної поліції в Запорізькій області щодо формування та подання матеріалів до пенсійного органу про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військоіюї служби, та деяких інших осіб» у редакції, чинній на час прийняття його на службу до органів внутрішніх справ.

Відповідач, листом від 04 лютого 2019 року № 2/04/29-Л відмовив позивачу в задоволенні його заяви з підстав відсутності необхідної календарної вислуги років, яка має дорівнювати 24 календарних роки та більше. Також зазначено, що вислуга років на день звільнення позивача (22.11.2018) у календарному обчисленні становить 20 років 03 місяці 04 дні.

Суд, задовольняючи позовні вимоги позивача, свою позицію обґрунтовує наступним.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно пункту "б" статті 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України № 1522 від 02 листопада 2006 року "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі по тексту - Порядок № 3-1).

Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб.

Відповідно правових положень Порядку № 3-1, на уповноважені структурні підрозділи міністерств та відповідних служб покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

Разом з тим, пунктами 12 і 13 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

При прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії. (п. 16-18 Порядку № 3-1).

Виходячи із положень вищевказаного Порядку, на уповноважені структурні підрозділи покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.

В свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб").

Тобто, законодавцем чітко визначено, що виключно органи Пенсійного фонду України уповноважені приймати рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії тим категоріям осіб, на яких розповсюджується дія Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В порушення вимог пункту 12 Порядку № 3-1 відповідачем не здійснено оформлення всіх необхідних документів про призначення пенсії позивачу та подання їх у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії, окрім того, позивача з ними не ознайомлено, і не надіслано їх до відповідних органів для прийняття відповідного рішення, а фактично відмовлено позивачу у призначенні пенсії з посиланням на відсутність у останнього календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугою років.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи діють виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно із частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки оцінка наявності (відсутності) права у позивача на зазначений вид пенсії, могла бути надана лише органом, який призначає пенсії на підставі документів, в направленні яких відповідачем фактично відмовлено, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач вийшов за межі наданих йому повноважень та по суті вирішив за орган, який призначає пенсії, щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії, а звідси - відсутності необхідності в направленні документів.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд зазначає, що відмова відповідача у підготовці та направленні до відповідного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугою років, є протиправною.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя,69057, ), оформленою листом від 04.02.2018 №2/04/29-Л, щодо направлення необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69096, ІПН НОМЕР_1) пенсії за вислугу років.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя,69057, ) підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області документи, необхідні для призначення ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69096, ІПН НОМЕР_1) пенсії за вислугою років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69096, ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (вул. Матросова, буд. 29, м. Запоріжжя,69057, ) суму судового збору 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Повне текст судового рішення складено та підписано 26.04.2019.

Суддя А.В. Сіпака