Справа № 460/2810/17
Суддя: Карпин І. М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 460/2810/17
Провадження №2-а/460/94/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що 24.06.2017 інспектором УПП у м.Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії БР №420476 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови він переключив дальнє світло на ближнє менше як за 250 м. до зустрічного транспортного засобу, чим порушив п.19.2 ПДР. Вважає, що інспектором поліції ОСОБА_2 при накладенні стягнення було грубо порушено вимоги ст.280 КУпАП, а саме: не доведено його вину у вчиненні правопорушення, наявність або відсутність обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також не з'ясовано інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. За фактичними обставинами справи, 24 червня 2017 року його дійсно зупинили працівники поліції та повідомили про порушення ним Правил дорожнього руху. Дане правопорушення він не визнав та заперечував проти порушення правил дорожнього руху, пояснив що переключив дальнє світло на ближнє більше як за 250 м. до зустрічного транспортного засобу. Просить позов задовольнити визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26.12.2017 адміністратиний позов прийнято до провадження та призначено до розгляду. Відповідач відзиву на позов та будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м.Львові в судове засідання повторно не зявився, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав.

Суд, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №420476 від 24.06.2017 ОСОБА_1 24.06.2017 о 03:26 год. керуючи транспортним засобом «FORD MONDEO» д.н.з RP 57816 на автодорозі Львів-Краковець (35 км.) переключив дальне світло на ближнє менше як за 250 м. до зустрічного транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 19.2 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення вказане у постанові про накладення адміністративного стягнення, суду відповідачем не представлено.

Відповідач не подав відзиву на позов, не спростовував доводів позивача щодо неправомірності прийнятого рішення про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесеної інспектором поліції постанови, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, прийнятою без повного та об'єктивно з'ясування усіх фактичних обставин, а тому підлягає скасуванню. Провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.77, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Постанову серії БР №420476 від 24.06.2017 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.04.2019.

Суддя І.М.Карпин