Справа № 260/578/19
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

24 квітня 2019 рокум. Ужгород№ 260/578/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанови та припису, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2019 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" (90561, Закарпатська область, Тячівський район, с. Бедевля, вул. Річна, 13, ) до Управління Держпраці у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, 16, ), в якому просить суд: "1. Відкрити провадження у адміністративній справі; 2. Ухвалити рішення суду, яким визнати протиправними та скасувати: постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК79/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-52 від 19.03.2019 р., винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_1, згідно якої на товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" () накладено штраф у розмірі 250380 (двісті п'ятдесят тисяч триста вісімдесят) грн. за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України; припис про усунення виявлених порушень № ЗК79/221/АВ/П від 20.01.2019 р., винесений інспектором праці Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_2; 3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області (88018, м. Ужгород, вул. Минайська, 16, Закарпатської області, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" () судові витрати у сумі 6283 грн.".

Одночасно з позовною заявою надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК79/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-52 від 19 березня 2019 року, винесеної першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_1, згідно якої на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" накладено штраф у розмірі 250380 грн. за фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту) на підставі статті 265 частини 2 абзацу 2 Кодексу Законів про працю України та припису про усунення виявлених порушень № ЗК79/221/АВ/П від 20 січня 2019 року, винесений інспектором праці Управління Держпраці у Закарпатській області ОСОБА_2

Заява мотивовано тим, що оскаржувана постанова може бути предявлена відповідачем до виконання до органів державної виконавчої служби, що фактично позбавляє позивача права на судовий захист. Заявник вказує, що у разі предявлення оскаржуваної постанови до примусового виконання фактично буде виконана постанова всупереч волі позивача та всупереч реалізації позивачем свого права на судовий захист. Крім цього, у разі не зупинення дії оскаржуваної постанови, органами виконавчої служби можуть бути арештовані рахунки позивача, що може призвести до затримки виплати заробітної плати та податків. Зі зміст зазначеної постанови вбачається, що вона набрала законної сили з 19 березня 2019 року, сума штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня прийняття постанови, строк пред'явлення постанови до виконання до 19 червня 2018 року, а тому просив зупинити дію оскаржуваної постанови. Крім того вказує, що відповідачем було винесено припис про усунення виявлених порушень № ЗК79/221/АВ/П від 20 січня 2019 року, про виконання вимог якого до 01 березня 2019 року необхідно письмово інформувати Управління Держпраці у Закарпатській області. Оскільки факт оскарження постанови та припису відповідача у судовому порядку не зупиняє їх дії та не зупиняє їх виконання, тому постанова, незважаючи на наявність судового спору, може бути пред'явлена відповідачем до примусового виконання, а щодо перевірки виконання припису відповідач може ініціювати повторне інспекційне відвідування. Виходячи з цього, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Відповідно до статті 154 частини 1 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами статті 154 частин 2, 3 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи, та для виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, також немає необхідності для призначення її розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

У зв'язку із наведеним, на підставі статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи необхідні для вирішення поданої заяви, виходячи з меж поданої заяви і матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 150 частини 1 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із статтею 150 КАС України, її частиною 2, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв'язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими заявник обґрунтовує дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Крім того, за змістом положень пункту 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, вбачається, що стягненню штрафних санкцій передує ряд процедурних дій, як подача до суду відповідного позову та/або звернення до виконавчої служби для стягнення штрафних санкцій у примусовому порядку.

Позивачем не надано доказів звернення відповідача до суду або органу державної виконавчої служби з метою примусового стягнення штрафних санкцій із Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс", накладених постановою Управління Держпраці у Закарпатській області ЗК79/221/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-52 від 19 березня 2019 року.

Разом з тим, суд зауважує, що право предявлення відповідачем вказаної постанови до виконавчого органу для примусового виконання не може слугувати підставою для зупинення дії такої, а відтак питання щодо забезпечення позову з наведених підстав позивача є не обґрунтованим.

Мотивуючи необхідність зупинення дії припису про усунення виявлених порушень № ЗК79/221/АВ/П від 20 січня 2019 року, позивач вказує, що оскільки факт оскарження припису відповідача у судовому порядку не зупиняє його дії, а у звязку з його не виконанням до 01 березня 2019 року, відповідач може ініціювати повторне інспекційне відвідування існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Суд вважає недостатнім вказане посилання позивача на неможливість подальшого відновлення його прав та інтересів без вжиття судом тих заходів забезпечення адміністративного позову, про які йдеться у заяві.

Подання адміністративного позову предметом якого є скасування рішень, не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності такого рішення суб`єкта владних повноважень.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку та на даній стадії.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, при цьому, наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених статтею 150 частиною 2 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а саме не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На переконання суду, подання адміністративного, позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та скасування рішення не є єдиним та беззаперечним доказом очевидної ознаки протиправності таких дій чи рішень субєкта владних повноважень.

Згідно з статті 154 частини 5 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Проаналізувавши зазначені норми, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даної заяви про забезпечення позову, з огляду на те, що на підтвердження своїх доводів, представником позивача не надано жодних доказів в обґрунтування даної заяви та достатніх доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, судом не вбачається можливість для використання законодавчо наданого йому права щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

Суддя ОСОБА_3