Справа № 1.380.2019.002131
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002131
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

26 квітня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Роман Михайлович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 1.380.2019.002131 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними напоями, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах».

Одночасною з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити дію ухвали Львівської міської ради від 04.04.2019 №4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах» до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що оскаржуваною ухвалою відповідач здійснив незаконне втручання у господарську діяльність, оскільки вказана ухвала дискримінує суб'єктів господарювання, що здійснюють торгівлю алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах, що прямо заборонено законом. Стверджує, що оскаржуваною ухвалою встановлено повноваження районних адміністрацій на проведення демонтажу споруд, розміщених з порушенням вказаної ухвали, що призведе до непередбачуваних витрат та упущеної вигоди підприємців, а територіальна громада недоотримає плату за оренду конструктивних елементів за відповідними договорами. На переконання позивача, оскаржувана ухвала відповідача прийнята за відсутності відповідних повноважень, має очевидні ознаки протиправності, порушує право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, оскільки встановлює не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся стане неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України (в редакції, чинній на момент розгляду заяви) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч.4 ст.150 КАС України).

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов'язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Разом з цим, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду; з'ясувати співмірність прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Як передбачено ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 04.04.2019 Львівська міська рада прийняла ухвалу №4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах».

Як вбачається із змісту зазначеної ухвали Львівська міська рада:

- визнала неприпустимим здійснення торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах;

- рекомендувала субєктам підприємницької діяльності, зазначеним у додатку 1-А, припинити реалізацію алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом з 01.05.2019;

- зобов'язала районні адміністрації до 15.05.2019 провести обстеження тимчасових споруд, у тому числі і зазначених у додатку 1-А, на предмет наявності алкогольних, слабоалкогольних напоїв та пива і уточнені списки подати у департамент економічного розвитку для внесення змін до додатку 1-А до цієї ухвали.

На переконання позивача вказана ухвала Львівської міської ради прийнята за відсутності відповідних повноважень, має очевидні ознаки протиправності, порушує право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом, оскільки встановлює не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг.

Зазначенні обставини позивач вважає підставою для зупинення дії оскаржуваної ухвали, оскільки у разі невжиття заходів забезпечення ефективний захист і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача стане неможливим.

Проте, суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення дії ухвали Львівської міської ради від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними напоями, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах» не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та правову оцінку діям відповідача в частині прийняття спірної ухвали та її правомірності, суд надаватиме під час вирішення спору по суті.

Зупинення дії ухвали Львівської міської ради від 04.04.2019 № 4803 «Про неприпустимість здійснення торгівлі алкогольними напоями, слабоалкогольними напоями та пивом у тимчасових спорудах», яка є предметом оскарження у цій справі за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті.

Наведені заявником обставини, на думку суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підстави забезпечення позову, наведені позивачем у поданій суду заяві є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного відсутні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 248, 256 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 1.380.2019.002131 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.М. Брильовський