Справа № 161/2094/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року№ 857/2380/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Бангладеш Талукдера Ікбала на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 лютого 2019 року у справі №161/2094/19 (суддя Присяжнюк Л.М., рішення ухвалене о 13/34 год м.Луцьк, повне судове рішення складено 08 лютого 2019 року) за позовом Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Бангладеш Талукдера Ікбала про продовження строку затримання, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Луцький прикордонний загін Державної прикордонної служби України (далі Прикордонний загін, ДПСУ відповідно) звернувся до суду із позовом до громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Бангладеш Талукдера Ікбала (далі Громадянин, НРБ відповідно) про продовження строку затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі Волинський ПТПІ) відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на 6 місяців, а саме до 15.08.2019.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги вказує, що позивач не вживав усіх передбачених законодавством заходів щодо ідентифікації іноземця. Зокрема, не звертався з метою отримання документів для депортації відповідача до Почесного Консульства НРБ у м.Київ та до Посольства НРБ (м.Москва, Росія), яке вказане на сайті Міністерства закордонних справ України (далі МЗС). Листування з Посольством України у ОСОБА_2 (далі РП) не свідчить про вжиття Прикордонним загоном усіх передбачених законом заходів щодо ідентифікації Громадянина.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Розгляд справи проводити без участі представника Прикордонного загону.

Учасники справи, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином у порядку визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що строк затримання Громадянина необхідно продовжити з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України відповідно до рішення цього суду від 18 вересня 2018 року (далі Рішення).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.09.2018 о 06:10 на міжнародній трасі сполученням «Київ Варшава», в районі населеного пункту Руда, на території Вишнівської ОТГ Любомльського контрольованого прикордонного району Волинської області, на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» Прикордонного загону в автомобілі типу бус марки «Вольксваген», р/н НОМЕР_1, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» спільно з працівниками Любомльського відділу Національної поліції у Волинській області, в 25 км від державного кордону за спробу незаконного перетинання державного кордону поза пунктом пропуску, без документів на право перетинання державного кордону було затримано Громадянина, зі слів, Талукдер Ікбала (TALUKDER IQBAL), ІНФОРМАЦІЯ_2, спільно з групою інших громадян НРП в кількості шести осіб (а.с.6).

На підставі наведеного 15.09.2018 відповідача було затримано в адміністративному порядку на підставі статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення за спробу незаконного перетинання державного кордону на термін до 3 діб, для встановлення особи та зясування обставин правопорушення.

Про затримання іноземця було повідомлено Начальника Департаменту консульської служби МЗС з проханням сприяти у встановленні особи (а.с.6).

18.09.2018 Громадянина на підставі Рішення було затримано до 6 місяців (до 15.02.2019) з метою ідентифікації з поміщенням у Волинський ПТПІ, а також винесено рішення про примусове видворення за межі України (а.с.12-15).

Відповідно до розпорядження Адміністрації ДПСУ від 07.11.2018 №Т/81-9689 вище вказаним Громадянином, після неодноразових співбесід, в період з 12.11.2018 по 17.11.2018 було відпрацьовано анкету іноземця та проведено дактилоскопіювання відбитків пальців для проведення ідентифікації. В подальшому відповідні документи Адміністрацією ДПСУ направлено в Департамент консульської служби МЗС.

28.01.2019 на адресу Адміністрації ДПСУ за №6137/КВ/078-412-19 від 21.01.2019 надійшов лист з Посольства України в РП, в якому зазначено, що 03.01.2019 консульським відділом Посольства України в РП було надіслано офіційну ноту до Посольства НРБ в РП з метою ідентифікації Громадянина, зі слів, Талукдер Ікбала (TALUKDER IQBAL), ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час подання розглядуваного у відповідача відсутній паспортний документ, обовязкова наявність якого визначена в статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон) за змістом якої іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України врегульований Законом (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно частини 1 статті 289 КАС за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Частинами одинадцятою-тринадцятою статті 289 КАС передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п'ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Отже, нормами чинного законодавства передбачено, що у випадку відсутності співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи, строк затримання такої особи може бути продовжено шляхом подачі відповідного адміністративного позову, який подається кожні шість місяців.

Як видно з матеріалів справи, Прикордонним загоном вживались заходи з метою ідентифікації відповідача, що підтверджується листуванням з консульськими органами та посольствами, однак відповідна інформація щодо особи відповідача на момент звернення до суду з даним позовом не одержана.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання про наявність належних правових підстав для продовження строку затримання відповідача.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених вище правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 271, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_2 Бангладеш Талукдера Ікбала залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 8 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5