Справа № 540/2217/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2217/18

Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Дата і місце ухвалення: 18.12.2018р., м.Херсон

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Осіпова Ю.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

29.10.2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 14 листопада 2017 року та № від 07 листопада 2017 року, рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасно нарахований єдиний внесок № від 14 листопада 2017 року та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 14 листопада 2018 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 16.01.2019 року Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі подало апеляційну скаргу, обґрунтовану не повним з'ясуванням судом обставин справи, не правильним застосуванням судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доводам податкового органу, що передумовою проведення перевірки позивача було отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб ДФС України за 2015 рік щодо виплати фізичній особі - платнику податків ОСОБА_2 доходів за ознакою « 157 - дохід від підприємницької діяльності» на загальну суму 224504 грн. та направлення запиту від 30.09.2016р. щодо декларування доходів. Станом на 18.09.2017 року оригінали первинних документів чи їх копій ФОП ОСОБА_2 не надано.

Також, апелянт посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність доказів у Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі належного повідомлення позивача про проведення позапланової невиїзної перевірки та вручення копії наказу про її призначення, оскільки на момент проведення перевірки податковою адресою ФОП ОСОБА_2, як платника податків, було: АДРЕСА_1, яку змінено на: АДРЕСА_2, вже після проведення перевірки.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_2

ФОП ОСОБА_2 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення податковим органом порядку та процедури призначення та здійснення невиїзної позапланової перевірки фізичної особи-підприємця. Також, відповідачем не надано доказів направлення суб'єкту господарювання копій оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги, що є порушенням вимог податкового законодавства.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа - підприємець рішенням Херсонської міської ради 17.10.1996 року та перебуває на обліку як платник єдиного внеску з 17.10.1996 року.

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2 місцем проживання фізичної особи-підприємця є: 73000, АДРЕСА_3. Зазначена інформація щодо місця проживання фізичної особи міститься і в витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

30.09.2016 року контролюючим органом, на підставі п.п.20.1.1, п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України, сформований лист про надання документальних підтверджень та пояснень №6202/10/21-03-17-01-22, який направлений позивачу 10.10.2016р. на адресу: АДРЕСА_4. У вказаному листі податковий орган звернув увагу ФОП ОСОБА_2 на те, що згідно п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, ненадання пояснень та документального підтвердження на письмовий запит протягом 10 робочих днів з дня його отримання є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. (а.с.113-114)

Вказаний запит не отриманий позивачем, що вбачається з рекомендованого повідомлення №993. Причиною повернення поштової кореспонденції відправнику зазначено: «за закінченням терміну зберігання». (а.с.112)

05.09.2017 року ГУ ДФС у Херсонській області винесло наказ №746 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1)», копію якого разом із повідомленням про проведення перевірки направило 06.09.2017 року на адресу: АДРЕСА_4. (а.с.110-111)

Зазначене поштове відправлення повернулося до податкового органу без вручення його адресату із зазначенням причини повернення «за зазначеною адресою не проживає». (а.с.109)

На підставі наказу ГУ ДФС у Херсонській області від 05.09.2017 року за №746, у період з 12.09.2017р. по 14.09.2017р., співробітником ГУ ДФС у Херсонській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

За результатами вказаної перевірки складено акт від 18.09.2017 року №137/21221306/НОМЕР_1, яким зафіксовано порушення позивачем: п.1 ст.121 ПК України в частині ненадання платником податків оригіналів документів чи їх копій; п.177.2 ст.177 ПК України, а саме не нарахування податку на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності на загальну суму 39419,82 грн.; п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а саме: не нарахування єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу за перевіряємий період на загальну суму 67496,34 грн.; пп. 1.2, п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, а саме: заниження суми військового збору у розмірі 3367,56 грн.

Докази направлення копії акту перевірки на адресу ФОП ОСОБА_2 або вручення його під розписку позивачу в матеріалах справи відсутні.

На підставі акту перевірки від 18.09.2017 року №137/21221306/НОМЕР_1 відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 14 листопада 2017 року про визначення ФОП ОСОБА_2 грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 39419,82 грн. та штрафних санкцій в розмірі 9854,96 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 07 листопада 2017 року про визначення позивачу грошового зобов'язання по військовому збору в розмірі 3367,56 грн. та штрафних санкцій в розмірі 841,89 грн.;

- рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасно нарахований єдиний внесок від 14 листопада 2017 року № в розмірі 67496,34 грн.

Також, ГУ ДФС у Херсонській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 14 листопада 2018 року в розмірі 67496,34 грн.

Докази направлення вказаних рішень на адресу позивача в матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись з правомірністю податкових повідомлень-рішень № від 14.11.2017 року та № від 07.11.2017 року, рішення про застосування штрафних санкцій за несвоєчасно нарахований єдиний внесок № від 14.11.2017 року та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 14.11.2018 року ФОП ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ФОП ОСОБА_2, дійшов висновку про порушення контролюючим органом порядку та процедури призначення та перевірки позивача, що тягне за собою скасування прийнятих за результатами такої перевірки рішень. Зокрема, суд першої інстанції встановив, що запит про надання пояснень та документальних підтверджень, наказ про призначення перевірки та повідомлення про перевірку були направлені ГУ ДФС у Херсонській області не на належну адресу позивача, тому не може вважатись належним врученням останній копій наказу та інших документів. А відтак, за висновками суду першої інстанції, підстави для проведення документальної невиїзної перевірки у податкового органу були відсутні. У зв'язку з цим, суд першої інстанції не надавав правової оцінки порушенням, зафіксованим в акті перевірки від 18.09.2017 року №137/21221306/НОМЕР_1.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цією ж статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою проведення перевірки ФОП ОСОБА_2 в акті перевірки зазначено п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України, тобто виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до положень ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Таким чином, Податковим кодексом України передбачено чіткий порядок та умови, які мають передувати призначенню та проведенню документальної позапланової невиїзної перевірки у даному випадку: вручення платнику податків письмового запиту про надання пояснень та копій підтверджуючих документів; невиконання платником податків вимог відповідного запиту; винесення наказу про проведення перевірки; вручення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки платнику податків перед її здійсненням.

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, в матеріалах справи відсутні належні докази щодо направлення/вручення ФОП ОСОБА_2 ні запиту про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 30.09.2016 року, а ні копії наказу про призначення перевірки та повідомлення про перевірку від 05.09.2017 року.

Положеннями ст.45 ПК України передбачено, що податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Як зазначалось вище, запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 30.09.2016 року та наказ про призначення перевірки та повідомлення про перевірку від 05.09.2017 року направлено відповідачем на адресу: АДРЕСА_4.

Однак, як вбачається з копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_2, копії паспорту громадянина України та з витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем проживання ФОП ОСОБА_2, а відтак і її податковою адресою, на момент проведення перевірки та на даний час є: 73000, АДРЕСА_3.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що у 2008 році відбулася не зміна податкової адреси ФОП ОСОБА_2, а відбулася зміна свідоцтва про державну реєстрацію, тоді як на момент проведення перевірки податковою адресою позивача було: АДРЕСА_4.

Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки вони не підтверджені жодним доказом. Наявна в матеріалах справи довідка про взяття на облік платника податків, згідно якої податковою адресою позивача є АДРЕСА_4, датована 14.06.2013 року, тобто задовго до моменту виникнення спірних правовідносин.

Також, як правильно встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, відповідачем не надано жодного доказу направлення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та податкової вимоги, що є порушенням ст.ст. 42, 59 ПК України.

Оскільки встановлено, що контролюючий орган здійснював перевірку позивача з порушенням законодавства, без належного повідомлення суб'єкта господарювання про початок перевірки, вказане, на думку колегії суддів, є достатнім для висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, так як недотримання ГУ ДФС в Херсонській області порядку призначення та проведення позапланової невиїзної перевірки, встановленого ПК України, нівелює наслідки відповідної перевірки.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 18 грудня 2018 року немає.

А відтак, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: О.А. Шевчук