Справа № 300/383/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" квітня 2019 р. справа № 300/383/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області
про скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач) 21.02.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення №10944819/2016 від 19.09.2017 та №10944819 від 08.09.2017 із порушенням встановленого Податковим кодексом України строку та незважаючи на те, що протягом звітних 2016 та 2017 років обєкт оподаткування легковий автомобіль Audi не перебував у власності позивача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України. (а.с.1-2).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 15.03.2019. У відзиві проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 представник відповідача заперечила, вказала, що оскаржені податкові повідомлення-рішення складено відповідачем із дотриманням норм чинного податкового законодавства. Представник зазначила, що у органу ДФС відсутні відомості стосовно відчуження обєкта оподаткування транспортного засобу позивача, та більше того, позивача не позбавлено права звернутись до контролюючого органу для проведення звірки даних. Так, у разі виявлення розбіжностей між даними відповідача та даними, підтвердженими позивачем, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податків проводить перерахунок суми податку і надсилає нове податкове повідомлення-рішення, а попереднє вважається скасованим.
Враховуючи наведене, представник вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
На адресу суду 26.03.2019 представником відповідача також подано додаткові пояснення по справі за №312/09-19-10-02/09 від 26.03.2019, відповідно до змісту яких, згідно з витягом із бази даних стосовно переліку платників та обєктів оподаткування, автомобіль марки Audi, модель А8, 2013 року випуску, з обємом двигуна 2967 см3, дизельним типом пального був обєктом оподаткування транспортним податком. Вказана інформація формується Державною фіскальною службою України в м. Києві та надсилається відповідачу. Оскільки з огляду на час оновлення інформації, вказані відомості доведено до відповідача лише 02.06.2017, останнім правомірно сформовано податкові повідомлення-рішення №10944819/2016 та №10944819 у вересні 2017 року.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, додаткові пояснення та письмові докази, наявні в матеріалах даної адміністративної справи, встановив такі обставини.
На підставі наданих ДФС України відомостей про платників транспортного податку, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля Audi A8, 2013 року випуску, з обємом двигуна 2967 см3,дизельним типом пального. Датою здійснення реєстраційної дії вказано 18.12.2015, датою оновлення наведеної інформації у ДФС України 02.06.2017.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із позовною заявою до суду.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується положеннями Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, враховує приписи Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі, також ПК України), а також іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано положеннями Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI.
Відповідно до пунктів 267.1-267.4 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є обєктами оподаткування.
Обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, обєму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.
Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є обєктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Із копії витягу з бази даних ДФС України, судом встановлено, що зареєстрований позивачем легковий автомобіль марки Audi, модель А8, 2013 року випуску, з обємом двигуна 2967 см3,дизельним типом пального, номерний знак транспортного засобу АТ1608ВВ є обєктом оподаткування транспортним податком, відповідно до статті 267 ПК України.
Водночас, з копії листа РСЦ МВС в Рівненській області від 09.02.2019 №31/17/5641-105з (а.с.6) судом встановлено, що згідно наявних баз даних Територіального сервісного центру 5641 в Рівненській області, станом на 09.02.2019 за ОСОБА_1 жодного транспортного засобу не зареєстровано. В період з 01.12.2015 по 01.12.2018 позивачем реалізовано два транспортні засоби, що підтверджується додатком до листа.
Так, з копії долученого до вищевказаного листа додатку судом встановлено, що транспортний засіб марки Audi, модель А8, 2013 року випуску, з обємом двигуна 2967 см3,дизельним типом пального, номерний знак транспортного засобу АТ1608ВВ, номер кузова WAUZZZ4H0DN006839, номер двигуна CDT012499, 18.12.2015 зареєстровано, згідно акту прийому-передачі, за позивачем ОСОБА_1 Однак, 22.12.2015 вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника за договором купівлі-продажу (а.с.7).
Представник відповідача, стосовно тверджень позивача про продаж транспортного засобу вказала на відсутність у ГУ ДФС в Івано-Франківській області будь-яких відомостей про відчуження обєкта оподаткування, з огляду на бездіяльність позивача, що полягає у неповідомленні відповідача про припинення у ОСОБА_1 права власності на автомобіль.
Суд звертає увагу позивача на положення пункту 267.6.10 статті 267 ПК України, відповідно до якого, фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо:
а) обєктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку;
б) розміру ставки податку;
в) нарахованої суми податку.
У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на обєкт оподаткування, перехід права власності на обєкт оподаткування, документів, що впливають на середньоринкову вартість легкового автомобіля), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Письмових доказів, що свідчили б про звернення позивача до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, з моменту отримання оскаржених податкових повідомлень-рішень у 2017 році, з метою уточнення інформації стосовно продажу автомобіля, суду не надано.
Стосовно тверджень позивача про порушення відповідачем строку винесення податкового повідомлення-рішення, встановленого ПК України, суд зважає на таке.
Відповідно до пункту 267.6.2 статті 267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Як уже зазначалось судом, згідно із витягом з бази даних ДФС України «відомості про платників транспортного податку», інформацію про платника транспортного податку та обєкт оподаткування стосовно ОСОБА_1 відповідачем отримано 02.06.2017. Всупереч вимогам пункту 267.6.2 статті 267 ПК України, податкові повідомлення-рішення складено відповідачем із порушенням встановленого Кодексом строку 19.09.2017 та 08.09.2017.
Однак, зважаючи на те, що наявною у відповідача інформацією, наданою ДФС України підтверджується, що станом на момент прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень, у власності ОСОБА_1 перебував автомобіль, що є обєктом оподаткування транспортним податком, а також враховуючи відсутність будь-якої інформації про відчуження такого транспортного засобу, на переконання суду, податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем із урахуванням вимог, встановлених пунктами 267.1-267.4 статті 267 ПК України.
Разом з цим, суд не вбачає підстав для скасування прийнятого правильного по суті рішення податкового органу, з огляду лише на порушений строк його прийняття.
Проте, враховуючи надані суду письмові докази згідно з якими, підтверджується, що ОСОБА_1 відчужено транспортний засіб у 2015 році, у відповідності до приписів підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, у звязку із тим, що в 2016 та 2017 роках жодного транспортного засобу за позивачем не зареєстровано, останній не може вважатись платником транспортного податку за цей період, а відтак суд не вбачає законних підстав для його нарахування за вказані періоди.
Також, суд зазначає, що відповідно до підпункту 267.6.3 пункту 267.6 статті 267 ПК України, з 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобовязані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації обєкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.
Таким чином, з огляду на висновок суду про підтвердження відчуження позивачем транспортного засобу, а також не спростування такої інформації представником відповідача, позивач не є платником транспортного податку в 2016 та 2017 роках, відтак, на переконання суду, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
У відповідності до частин 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
В підтвердження понесення позивачем судових витрат у матеріалах справи міститься квитанція №ПН301 від 08.02.2019 про сплату позивачем судового збору в розмірі 1921 грн (а.с.3).
Оскільки позивачем у справі документально не підтверджено понесення будь-яких інших судових витрат, то відшкодуванню підлягає лише сплачена сума судового збору.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 139, 241-246, 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Скасувати прийняті Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області податкові повідомлення-рішення за №10944819/2016 від 19.09.2017 та за №10944819 від 08.09.2017.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, адреса: вул. Комунальна, буд. 22а, с. Ковалівка, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78293, ідентифікаційний номер - 8;

Відповідач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя /підпис/ ОСОБА_2