Справа № 826/14241/16
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Беспалова О.О., Ключковича В.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Третяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року (дата виготовлення повного тексту ухвали невідома) у справі за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 до Державної міграційної служби України про скасування рішення про відмову в оформленні документів, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Представник позивача ОСОБА_6 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДМС України, в якому просив:

- скасувати рішення Управління ДМС України у Київській області від 25.08.2016 №37;

- зобов'язати ДМС України скасувати наказ від 25.08.2016 №37 та зобов'язати Управління ДМС України у Київській області прийняти документи для оформлення та вирішення питання у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі ч.5 ст.205, п.4 ч.1 ст. 240 КАС України, а саме - у зв'язку із повторним неприбуттям позивача без поважних причин у судове засідання.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на незаконності, необґрунтованості та необ'єктивності рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

До Шостого апеляційного адміністративного суду 17.04.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він зазначає, що судом першої інстанції винесено обґрунтоване рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин по справі та з врахуванням норм чинного законодавства та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року - без змін.

У судовому засіданні 25 квітня 2019 року представник позивача апеляційну скаргу підтримала. Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник не прибули в судове засідання 21.02.2018 без поважних причин, а в судове засідання 24.05.2018 - без повідомлення про поважні причини неприбуття, при цьому від позивача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції, доводам апеляційної скарги, виходячи з наявних у справі матеріалів, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2016 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до судового розгляду.

У зв'язку із припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала дана справа і не була ним розглянута, та згідно з протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями вищевказана справа передана на розгляд судді Костенку Д.А., у зв'язку з чим та згідно з ч. 2 ст. 26 КАС України (у редакції до 15.12.2017) судовий розгляд справи почався спочатку.

Ухвалою суду від 12.10.2017 справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.02.2018.

Позивач та/або його представник у судове засідання, призначене на 21.02.2018 не прибули; про дату, час і місце судового засідання представник позивача повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням №313 від 03.02.2018.

При цьому, 20.02.2018 позивачем до канцелярії суду подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою та зазначив, що підтверджуючий хворобу документ надасть на наступне судове засідання, а також просив не розглядати справу за його відсутності.

Суд задовольнив клопотання позивача, а розгляд справи відклав на 25.04.2018.

Судове засідання 25.04.2018 не відбулося внаслідок перебування члена колегії суддів (Донця В.А.) у відпустці, у зв'язку з чим наступне судове засідання призначено на 24.05.2018.

Позивач та/або його представник у судове засідання, призначене на 24.05.2018 повторно не прибули. Про дату, час і місце судового засідання представник позивача повідомлений належним чином, що підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення №633 від 17.05.2018. Заяв (клопотань) та/або повідомлень про причини неприбуття, а також доказів захворювання позивача 21.02.2018 до суду не надійшло.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не довів поважність причин неприбуття в судове засідання, призначене на 21.02.2018, а відтак неявка допущена без поважних причин. Крім того суд зазначив, що всупереч ч. 2 ст. 131 КАС України позивач та його представник також не повідомили суд про поважність причин неприбуття до судового засідання 24.05.2018.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною п'ятою цієї ж статті у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Так, залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених частиною п'ятою статті 205, пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов:

а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання;

б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності;

в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки;

г) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача;

ґ) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Як зазначено апелянтом та підтверджується документами, наданими разом із апеляційною скаргою, позивач хворіє на абсолютну сліпоту, в зв'язку з чим не може самостійно представити свої інтереси в суді. Крім того, дружина позивача хворіє на рак щитовидної залози та потребує постійної сторонньої допомоги, яку їй надає позивач, в тому числі в той час, коли призначалися судові засідання Окружного адміністративного суду міста Києва 21.02.2018 та 24.05.2018. В зв'язку з цим, 07 липня 2016 року позивачем був укладений договір про надання правової допомоги №07 з адвокатом ОСОБА_6. Проте, адвокат неналежним чином виконував свої зобов'язання відповідно до укладеного договору з позивачем, а саме не відвідував судові засідання та не повідомляв позивача про місце, час та дату розгляду справи, доказом чого є роздруківка з Єдиного реєстру адвокатів України, де зазначено, що право на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_6 припинено згідно п.4 ч.1 ст.32 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 24.10.2018 на підставі рішення КДКА Київської області від 24.10.2018.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, про час та дату судового засідання суд першої інстанції повідомляв лише представника позивача. Докази повідомлення безпосередньо позивача в матеріалах відсутні.

В зв'язку з вищевикладеним, позивач не знав та не міг знати про місце, час та дату розгляду справи та необхідність надання доказів неможливості приймати участь в судових засіданнях через своєю хворобу та хворобу своєї дружини.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, не з'ясувавши наведені обставини та залишивши позов без розгляду, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 320, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року у справі за позовом громадянина Російської Федерації ОСОБА_5 до Державної міграційної служби України про скасування рішення про відмову в оформленні документів, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 травня 2018 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяО.О. Беспалов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.