Справа № 160/1848/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2019 року Справа № 160/1848/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач, з урахуванням уточнень, просить суд:
- рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви № 2 від 20 грудня 2018 року скасувати;
- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року вальцювальником гумових сумішей підготовчої дільниці заводу по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та гумотехнічних виробів; з 01.04.2004 року по 21.07.2008 року вальцювальником гумових сумішей підготовчої дільниці заводу гумотехнічних виробів до пільгового стажу за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він у період з 18 березня 1988 року по 21 липня 2008 року працював повний робочий день на Дніпропетровському шинному заводі імені XXVзїзду КПРС (згодом Відкрите акціонерне товариство «Дніпрошина») та на умовах трудового договору повний робочий день виконував роботу у шкідливих та важких умовах на гумовотехнічному виробництві на заводі гумотехнічних виробів, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою № 868 від 10.11.2014 року. 05 жовтня 2018 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. У звязку з припиненням діяльності ВАТ «Дніпрошина» з 22.07.2015 року, управління Пенсійного фонду України зазначило про необхідність підтвердження стажу по Списку №1, для чого на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області була направлена відповідна заява з доданими до неї документами з метою підтвердити стаж роботи по Списку №1 за період з 24 січня 2002 року по 21 липня 2008 року. 20 грудня 2018 року Комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ухвалила рішення №2 про результати розгляду заяви, яким підтвердила період роботи з 13 травня 2005 року по 21 липня 2008 року для зарахування пільгового стажу за Списком №1. Це рішення позивач вважає незаконним та необґрунтованим, у звязку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом, за захистом порушеним прав.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 року, після залишення позову без руху та усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 263 КАС України на 12.04.2019 року.
10.04.2019 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно трудової книжки позивача, він працював у ВАТ «Дніпрошина» з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року вальцювальником резинових сумішей підготовчої дільниці заводу по виробництву мотошин, відновлення ремонту, ремонту шин і гумо-технічних виробів та з 01.04.2004 року по 21.07.2008 року - вальцювальником гумових сумішей заводу гумо-технічних виробів. Відповідно до наказів ВАТ «Дніпрошина» від 13.05.2005 року №252-р, вальцювальники резинових сумішей підготовчої дільниці по заводу гумо-технічних виробів атестовані за Списком №1. Пенсійний фонд зазначив, що згідно Порядку проведення атестації робочих місць (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442), атестація проводилась в строки, передбачені колективним договором, але не раніше одного разу на 5 років. При призначенні пенсії на пільгових умовах для зарахування до пільгового стажу певного 5-річного періоду роботи у несприятливих умовах праці відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено результатами атестації робочих місць за умови праці. Враховуючи зазначене, комісією прийнято рішення про підтвердження періодів роботи позивача з 13.05.2005 року по 21.07.2008 року, для зарахування до пільгового стажу за Списком №1. Інші періоди роботи позивача зараховано не було, посилаючись на відсутність законних підстав.
Розглянувши подані документи й інші матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.
05.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про підтвердження стажу роботи на пільгових умовах по Списку №1 за період з 24.01.2002 року по 21.07.2008 року. Разом із заявою позивач надав такі документи: довідку з Єдиного реєстру про ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступника, копію трудовою книжки, довідку про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих днів, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати.
20 грудня 2018 року Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 2, в якому зазначено, що згідно трудової книжки та довідки архівного відділу Дніпропетровської міської ради від 09.08.2018 року № 03-44/-З-776, позивач працював у ВАТ «Дніпрошина» у період з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року вальцювальником резинових сумішей підготовчої дільниці заводу по виробництву мотошин, відновлення ремонту, ремонту шин і гумо-технічних виробів та у період з 01.04.2004 року по 21.07.2008 року - вальцювальником гумових сумішей заводу гумо-технічних виробів. При цьому, відповідно до наказів ВАТ «Дніпрошина» від 13.05.2005 року № 252-р, вальцювальники резинових сумішей підготовчої дільниці по заводу гумо-технічних виробів атестовані за Списком №1. Тому, Комісією Пенсійного фонду було прийнято рішення підтвердити період роботи з 13.05.2005 року по 21.07.2008 року, для зарахування до пільгового стажу.
Отже, період з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року зараховано не було, з підстав непроведення атестації робочих місць.
Так, не погодившись із вищевказаними висновками Пенсійного фонду, які викладені в рішенні № 2 від 20.12.2018 року, щодо не зарахування всього стажу роботи у період з 24.01.2002 року по 21.07.2008 року, позивач звернувся до суду з цим позовом із посиланням на те, що відповідач порушує його конституційні права.
Вирішуючи даний спір, суд враховує такі обставини.
Згідно з положеннями ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п."а" ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Також, згідно п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 року та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно записів в трудовій книжці позивача підтверджується, що у спірний період з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 21.07.2008 року позивач працював повний робочий день, виконуючи роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці в такі періоди:
- з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року вальцювальником резинових сумішей підготовчої дільниці заводу по виробництву мотошин, відновлення ремонту, ремонту шин і гумо-технічних виробів;
- з 01.04.2004 року по 21.07.2008 року - вальцювальником гумових сумішей заводу гумо-технічних виробів.
Ці дані підтверджуються також довідкою №868 для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки відповідних записів в ній, виданої у 2014 році, архівною довідкою № 03-44/З-776 від 09.08.2018 року, наказом розпорядженням № 21 від 24.01.2002 року та наказом розпорядженням № 290 від 05.04.2004 року.
Отже, із зазначених документів позивача вбачається, що зокрема, у період з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 21.07.2008 року позивач працював на посадах, які передбачені Списком №1.
У той же час, Пенсійний фонд зазначає, що Комісією підтверджено лише період роботи з 13.05.2005 року по 21.07.2008 року, для зарахування до пільгового стажу за Списком №1, а для підтвердження періоду роботи 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року, для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 не має законних підстав, оскільки у період з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року підприємством не проводилась атестація робочих місць, на підставі чого позивачу не було зараховано пільговий стаж за період з 24.01.2002 року по 12.05.2005 року.
З огляду на викладене, суд не погоджується з висновками пенсійного органу щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року, з огляду на таке.
Так, з довідки №868 для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки відповідних записів в ній, виданої у 2014 році, вбачається, що ВАТ «Дніпрошина» проводило атестацію робочих місць на підставі наказів про атестацію робочих місць № 257р від 19.07.1996 року, № 318 від 03.10.2000 року та № 404р від 19.08.2005 року узгоджені з головним експертом області, копія якої наявна в матеріалах справи.
Отже, твердження відповідача про те, що в спірний період в ПАТ Дніпрошина не проводилась атестація робочих місць не відповідають дійсності та спростовані матеріалами справи.
Також, необхідно зауважити, що наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21 серпня 2000 року №205 Про затвердження Роз'яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках визначено, що з метою запобігання необґрунтованому позбавленню працівників, зайнятих на робочих випадках за скрутне фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв'язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об'єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог вищезазначеного Порядку.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії Пенсійного фонду щодо не зарахування стажу у період роботи з 24.01.2002 року по 12.05.2005 року позивачеві є протиправними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Враховуючи викладене, а також належність способу захисту порушеного права і необхідність його повного захисту, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про результати розгляду заяви №2 від 20.12.2018 року задоволенню не підлягають.
Щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року; з 01.04.2004 року по 21.07.2008 року до пільгового стажу за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, слід зазначити про таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.
Згідно ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобовязати відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Тому, задоволення позовної вимоги щодо зобовязання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року вальцювальником гумових сумішей підготовчої дільниці заводу по виробництву мотошин, відновлювальному ремонту шин та гумотехнічних виробів; з 01.04.2004 року по 21.07.2008 року вальцювальником гумових сумішей підготовчої дільниці заводу гумотехнічних виробів до пільгового стажу за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1, 2 стаття 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, позові вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії, слід задовольнити частково та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року та зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року до пільгового стажу за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до положення Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоду роботи з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року.
Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1, як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, період роботи у Відкритому акціонерному товаристві «Дніпрошина» з 24.01.2002 року по 31.03.2004 року, 01.04.2004 року по 12.05.2005 року до пільгового стажу за професіями, робота на яких дає право на призначення пенсії за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад, і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України згідно з п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У інших позовних вимогах відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков