Справа № 420/1377/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1377/19
У Х В А Л А

25 квітня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 33

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву про відвід судді в адміністративній справі №420/1377/19, за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління реклами Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування приписів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року, позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління реклами Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування приписів №01-20/794 та №01-20/795 від 19.02.2019 року - прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

19 квітня 2019 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід судді (вх.№14376/19 від 19.04.2019р.) у зв'язку з тим, що на думку останнього існують обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, статтею 36 КАС України визначений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Зокрема: якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Також суддя підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

Таким чином, адміністративним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік підстав, за якими суддя (колегія суддів) не може брати участь у розгляді адміністративної справи і підлягає відводу.

Суд вважає, що позивачем при заявленні відводу не було висловлено навіть побоювань щодо необ'єктивного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 6 КАС України, суд, при вирішенні справ, застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. У рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Суб'єктивна складова даного поняття розкривається у справі "Хаушильд проти Данії", де зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. За наявності сумніву в упередженості судді для його відводу, вони підлягають перевірці об'єктивним критерієм, який, в першу чергу, передбачає особисту заінтересованість судді у вирішенні конкретної справи певним чином, висловлення ним уподобань стосовно однієї із сторін у справі, або вчинення дій, які свідчать про особисту прихильність до учасника справи. Враховуючи думку всіх сторін, при розгляді такого питання, ЄСПЛ зазначає, що вирішальними все ж таки є результати об'єктивної перевірки суду.

Перевірка за критерієм об'єктивності включає наведення фактів, які дають підстави ґрунтовного сумніву щодо відсутності безсторонності суддів, вчинення ними юридично значимих дій у справі, які відверто свідчать про заангажованість суду.

У світлі прецедентної практики ЄСПЛ, об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створені гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав вважати, що він, незалежно від особистої поведінки, є безстороннім.

Щодо тлумачення об'єктивної складової категорії «безсторонній суд», Суд (мається на увазі ЄСПЛ) прийняв низку рішень, в яких визнав порушення Конвенції лише в тій ситуації, коли були підстави для побоювання, що члени суду перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній, тощо, залежності від сторони у справі (відповідача).

Отже, у будь-якому випадку питання про наявність обґрунтованих причин вважати, що вимог безсторонності судом не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об'єктивно виправданим (див.Клейн та інші (Kleyn and Others), § 194).

Фактично відвід обумовлено незгодою з діями та рішенням суду щодо витребування від позивача копії дозволу на розміщення реклами та копії погодженого технічного паспорта вивіски.

На думку позивача, порядок розміщення вивісок на території міста Одеси, затверджений рішенням Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року, прямо суперечить Типовим правилам розміщення зовнішньої реклами.

Проте, суд зазначає, що рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №178 від 14.02.2008 року, оприлюднене у встановленому законом порядку, є чинним, повністю чи окремі його частини не скасовувались.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений ст. 40 КАС України, зокрема, ч. 4 вказаної норми встановлено, що, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Разом з цим, згідно ч. 2 п. 8 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження по справі в разі надходження заяви про відвід до вирішення питання про відвід.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність передати дану справу у відповідності до ст. 31 КАС України для вирішення питання про відвід судді суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 40, 236, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., в адміністративній справі №420/1377/19 - визнати необґрунтованою.

Зупинити провадження по адміністративній справі №420/1377/19 до вирішення питання про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В.

Адміністративну справу №420/1377/19, за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління реклами Одеської міської ради, про визнання протиправними та скасування приписів - передати у відповідності до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно статті 256 КАС України. Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 25 квітня 2019 року.

Суддя Балан Я.В.