Справа № 1.380.2019.000588
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000588
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.

секретар судового засідання Витвицька В.П.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання недійсним і скасування рішення, -

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби України, у якому просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02.01.2019, а саме про коригування митної вартості автомобіля Skoda Octavia (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску з робочим об'ємом двигуна 1598 куб.см, видане на підставі митної декларації поданої ОСОБА_4;

- визнати недійсною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00001 від 14.12.2018;

- зобов'язати Львівську митницю ДФС прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_4 на розмитнення автомобіля Skoda Octavia (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску з робочим об'ємом двигуна 1598 куб.см, відповідно до поданої ОСОБА_4 митної декларації від 14.12.2018.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.10.2018 позивачем в Німеччині придбано автомобіль SKODA ОКТАVIA (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску з робочим об'ємом двигуна 1598 куб.см. Згідно договору купівлі продажу № 358/2018 від 29.10.2018 вартість даного автомобіля становила 4000 євро. Дана ціна пояснювалась тим. що автомобіль мав багато суттєвих пошкоджень, що зафіксовані в додатку до акта огляду автомобіля та додатковому аркуші до акта про проведення митного огляду товару № UA209020/2018/49645. Окрім цього, до митної декларації, в якій позивач зазначив митну вартість придбаного автомобіля відповідно до вартості вказаній у договорі купівлі автомобіля SKODA ОКТАVIA (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску, та на підтвердження усіх недоліків даного автомобіля подав фотокартки, які засвідчували усі наявні у нього пошкодження. Позивач здійснив усі проплати за митне оформлення (розмитнення) купленого ним автомобіля згідно квитанцій № 7 від 30.11.18 та № 24 від 13.12.2018. Однак відповідачем 02.01.2019 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та оформленні картки відмови в прийнятті митної декларації № UA209190/2019/00001. На думку позивача, таке рішення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем додано до митної декларації усі належні документи, на підставі яких позивач визначив митну вартість купленого автомобіля. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм Митного кодексу України. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити не лише наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але й обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Крім того, непровівши жодних консультацій між органом доходів і зборів та декларантом і власником автомобіля, що імпортувався на територію України та невзявши до уваги договір купівлі продажу автомобіля, а саме ціну товару визначену в даному договорі у розмірі 4000 євро, митний орган порушив ст. ст. 57, 58 Митного кодексу України.

Ухвалою суду від 01.03.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

25.03.2019 на адресу суду за вх.№9775 надійшов відзив відповідача, згідно якого відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.2015 №689 у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу , яка згенерована АСАУР ДФС та складає 6650 Євро. За поданою митною декларацією №UА209190/2018/041719 від 14.12.2018 індикатор ризику, визначений на рівні нижньої межі діапазону вартості транспортних засобів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваному транспортному засобу в країні експорту, з вирахуванням із такої вартості сум податків, що підлягають поверненню у країні експорту у зв'язку з вивезенням (експортом) таких транспортних засобів, склав 6650 євро, що перевищувало заявлену фактурну вартість (4000 євро). До митного оформлення подано фактуру №358/2018 від 24.10.2018, видану юридичною особою. Однак прихідний касовий ордер, касовий чек чи інший документ про прийняття визначеної суми готівки від громадянина до митного оформлення не подавалися. Оскільки митниця не могла визначити вартість на базі ціни, встановленої експортером у звязку з відсутністю її документального підтвердження, вартість автомобіля визначалася на базі загального рівня цін на подібний товар. Інтереси ОСОБА_4 представляв декларант - ПП «Хвиля плюс», згідно договору про надання послуг митного брокера від 30.11.2018. Відтак уся переписка щодо необхідності подання додаткових документів між Львівською митницею ДФС та декларантом ПП «Хвиля плюс», який представляв інтереси гр. ОСОБА_4 відбувалася в електронній системі, відповідно до чинного законодавства України. У зв'язку з ненаданням додаткових документів, відповідачем прийнято спірні картку відмови та рішення про коригування митної вартості, при цьому митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості в сумі 6650 євро.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечували з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просили суд відмовити у позові повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі договору купівлі-продажу вживаного транспортного засобу №358/2018 від 29.10.2018 ОСОБА_4 придбав автомобіль SKODA ОКТАVIA (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску з робочим об'ємом двигуна 1598 куб.см. Транспортний засіб після ДТП. Вартість даного автомобіля - 4000 євро. Оплата здійснена готівкою (а.с.93, 94).

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами Митного кодексу України та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи.

Згідно частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 Кодексу).

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Декларантом представником ПП «Хвиля плюс» ОСОБА_5, в інтересах позивача, подано до Львівської митниці ДФС електронну митну декларацію №UА209190/2018/041719 від 14.12.2018, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: легковий автомобіль, бувший у використанні, призначений для перевезення пасажирів на дорогах загального користування Skoda Octavia, номер кузова НОМЕР_1, двигун - дизель, номер двигуна: немає даних, об'єм двигуна 1598см.куб., потужність 77 kw, рік випуску 2014, кузов - універсал, колір - білий, колісна формула 4x2, місць вкл. водія - 5, дверей - 5. Країна виробництва Чехія.

Митна вартість транспортного засобу зазначена декларантом у митній декларації №UА209190/2018/041719 від 14.12.2018 - 4000 євро.

Одночасно з митною декларацією декларантом було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару, зокрема, рахунок фактуру (інвойс) від 29.10.2018; акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA209020/2018/49645 від 03.12.2018; додатковий аркуш до акта про проведення митного огляду товарів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу WQ 255292 від 17.09.2015; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною установою №18330 від 04.12.2018; договір про надання послуг митного брокера; копію митної декларації країни відправлення; довідку №13.12.2018-28 від 13.12.2018 ТОВ «ДП СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ ООВ».

Отримавши подані документи під час здійснення митного оформлення товару, представник Львівської митниці ДФС дійшов висновку, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, підтверджуючих митну вартість вищевказаного транспортного засобу.

У зв'язку з цим Львівською митницею ДФС розпочато процедуру консультацій із декларантом шляхом формування електронного повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості автомобіля (а.с.77).

Згідно матеріалів справи, декларанту було запропоновано надати: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копію митної декларації країни відправлення. Також відповідно до ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження митної вартості товару (а.с.40).

За результатами розгляду поданої електронної митної декларації, у звязку з ненаданням декларантом додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості автомобіля, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000001/2 від 02.01.2019 (а.с.39) та відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів у відповідності до оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації від 14.12.2018, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00001 (а.с.17).

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000001/2 від 02.01.2019, митна вартість транспортного засобу визначена за резервним методом у зв'язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС. Другий та третій метод не застосовані у зв'язку з відсутністю в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; четвертий та пятий метод не застосовані з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митна вартість товару визначена у сумі 6 650 євро.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

За змістом частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 Митного кодексу України).

Згідно частини 2 статті 53 Кодексу документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно вищенаведеного, декларантом одночасно із митною декларацією було надано відповідачу ряд документів для підтвердження митної вартості товару, зокрема, рахунок фактура (інвойс) від 29.10.2018; акт проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA209020/2018/49645 від 03.12.2018; додатковий аркуш до акта про проведення митного огляду товарів; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу WQ 255292 від 17.09.2015; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні; паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною установою №18330 від 04.12.2018; договір про надання послуг митного брокера; копію митної декларації країни відправлення; довідку №13.12.2018-28 від 13.12.2018 ТОВ «ДП СТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ ООВ».

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що на час подання митної декларації №UА209190/2018/041719 від 14.12.2018 рахунок-фактура (інвойс) № 358/2018 від 29.10.2018 є тим документом, що виданий продавцем позивачу і який засвідчує дійсну вартість придбаного автомобіля в сумі 4000 євро.

Відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури (інвойс) № 358/2018 від 29.10.2018, в тому числі будь-які відомості щодо підтвердження чи не підтвердження обставини відчуження позивачу продавцем автомобіля та отримання або не отримання від позивача готівкою коштів в сумі 4000 євро та/або іншої суми за відчужений вказаний транспортний засіб.

Згідно перекладеного рахунку-фактуру (інвойса) № 358/2018 від 29.10.2018, позивач під час його видання продавцем автомобіля марки Skoda Octavia, транспортного засобу після ДТП, сплатив вартість товару саме готівкою в сумі 4000 євро (арк.спр.94).

Відтак розрахунок через фінансову установу не здійснювався, а тому обґрунтованими є доводи позивача про відсутність будь яких банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, на необхідність подання яких наполягав відповідач.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Частиною 1 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Митного кодексу України).

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/000001/2 від 02.01.2019, митна вартість транспортного засобу визначена за резервним методом у зв'язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС. Другий та третій метод не застосовані у зв'язку з відсутністю в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; четвертий та пятий метод не застосовані з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митна вартість товару визначена у сумі 6 650 євро

При цьому слід зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.

В даному випадку, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною рахунку-фактури (інвойсу) від 29.10.2018.

На підставі наведеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною рахунку, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Водночас, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 Митного кодексу України).

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у Графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовуються митним органом при визначенні митної вартості товарів» зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. У графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі.

Разом з тим, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування транспортного засобу на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог щодо скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00001 від 14.12.2018 та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2018/000001/2 від 02.01.2019.

Впродовж судового розгляду справи представники відповідача не навели обґрунтованих доводів проти адміністративного позову, які б доводили правомірність оскаржуваних рішень.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд вважає за необхідне в порядку відшкодування стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений за звернення до суду із даним позовом.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2018/000001/2 від 02.01.2019, а саме про коригування митної вартості автомобіля Skoda Octavia (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску з робочим об'ємом двигуна 1598 куб.см, видане на підставі митної декларації поданої ОСОБА_4.

Визнати недійсною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2019/00001 від 14.12.2018.

Зобов'язати Львівську митницю ДФС прийняти рішення про надання дозволу ОСОБА_4 на розмитнення автомобіля Skoda Octavia (ідентифікаційний номер TMBJG7NE5E0131753) 2014 року випуску з робочим об'ємом двигуна 1598 куб.см, відповідно до поданої ОСОБА_4 митної декларації від 14.12.2018.

Судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп присудити на користь ОСОБА_4 (вул. Шевченка, 29, с. Добряни, Стрийський район, Львівська область, 82400, ідентифікаційний код НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Костюшка, 1, м. Львів, 79000, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складено 26.04.2019.

Суддя Костецький Н.В.