Справа № 163/165/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3994/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС,

на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 01 березня 2019 року (суддя Чишій С.С., час ухвалення 15:54, місце ухвалення м.Любомль, дата складання повного тексту 04.03.2019 року),

в адміністративній справі №163/165/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС,

про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У січні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил №6381/20400/18 від 09.01.2019 року за ст.485 МК України.

Відповідач позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 01 березня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_3 від 09.01.2019 року в справі про порушення митних правил №6381/20500/18 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 46018,20 грн.. Закрито провадження в справі про порушення митних правил №4449/20500/18 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

З цим рішенням суду першої інстанції від 01.03.2019 року не погодився відповідач ОСОБА_1 митниця ДФС та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, не надано належної юридичної оцінки доказам митниці, неповно зясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за митне оформлення транспортного засобу легкового автомобіля «RENAULT», модель «MEGANE», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_1 при його митній вартості 113885,22 грн. було сплачено митних платежів в загальній сумі 41956,76 грн.. 21.09.2018 року до відповідача листом з ДФС України №28764/7/99-99-20-02-01-17 від 17.09.2018 року надійшло звернення митних органів Литовської республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_1 щодо його купівлі-продажу. Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів ОСОБА_1 митниці ДФС від 02.10.2018 року № 1228/03-70-19-02-25, за митне оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», 2014 р.в. при його митній вартості 161820,82 грн. необхідно було сплатити митні платежі в сумі 57296,16 грн.. Таким чином, позивач ОСОБА_2 під час митного оформлення вищезгаданого транспортного засобу вчинив дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів на суму 15339,40 грн., тобто заявив в митній декларації типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/051809 від 03.07.2018 р. неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та подав з цією метою до органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості. Вчинення позивачем порушення в справі про порушення митних правил №6381/20500/18, передбаченого ст.485 МК України, підтверджено зокрема, протоколом про порушення митних правил від 23.10.2018 р. №6381/20500/18, зверненням митних органів Литовської Республіки від 10.08.2018 року №(20.4/10) 3В-6908, витягом з баз даних: «Інспектор-2006». Також, звертає увагу апелянт на те, що зі змісту ст.352 МК України, видно, що отримане від митних органів Литовської Республіки звернення №(20.4/10) 3В-6908 від 10.08.2018 року є належним та допустимим доказом в розумінні ст.495 МК України. Однак, документи, які були надані відповідачем в суді першої інстанції не досліджувалися. Також не було взято до уваги, що позивач своєю довіреністю доручив громадянину ОСОБА_4 придбати за кордоном, провести митне оформлення та доставити на митну територію України вищезгаданий транспортний засіб. Також апелянт вказує, що диспозиція ст.485 МК України є описовою та вказує на декілька варіантів поведінки, за які порушника буде притягнуто до відповідальності, визначеної у санкції даної статті. При цьому санкція статті застосовується до всіх варіантів дій порушника, вчинених як окремо, так і загалом. Таким чином, митницею вірно притягнуто до відповідальності позивача.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 01.03.2019 року і прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.01.2019 року відповідачем ОСОБА_1 митницею ДФС винесено постанову в справі про порушення митних правил №6381/20500/18, відповідно до якої позивача ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300% несплаченої суми митних платежів, на суму 46018,20 грн. (а.с. 8-10, 42-43).

Вказана постанова від 09.01.2019 року винесена за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил №6381/20500/18 від 23.10.2018 р. та матеріалів справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 за ст.485 МК України (а.с. 28-47).

Із змісту вказаних матеріалів справи про порушення митних правил видно, що 03.07.2018 року посадовою особою м/п «Луцьк» ОСОБА_1 митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/051809, де декларантом (митним брокером) ПП «Логістикброк», м.Луцьк, вулиця Карбишева, 2 являвся громадянин ОСОБА_5, проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, марка: «RENAULT», модель «MEGANE», календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік виготовлення: 2014, призначення: пасажирський, номер кузова НОМЕР_1, тип палива: дизель, номер двигуна: не визначений, об'єм двигуна: 1461 см-3, потужність двигуна: 81 кВт, тип кузова: легковий універсал, кількість місць включаючи водія: 5, колір ТЗ: сірий, категорія ТЗ за документами виробника: МІ, колісна формула: 4x2. Виробник: «RENAULT» FR, торговельна марка «RENAULT», країна виробництва Франція, що був у використанні, який відповідно до рахунку-фактури (Pazyma-Saskaita) серії BLA № 460326 від 30.06.2018р. був проданий компанією UAB «EDGAZAS», Pasesupio, g14, LT-69205 Kalvarija в адресу фізичної особи - громадянина ОСОБА_2, вулиця Батюка, 9-65, м. Охтирка, Сумська область, Україна за ціною 3500 Євро.

За митне оформлення даного транспортного засобу при його митній вартості у 113885,22 грн. було сплачено митних платежів в загальній сумі 41956,76 грн..

21.09.2018 року до ОСОБА_1 митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 17.09.2018 №28764/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 за експортною митною декларацією MRN №18LTKC0100EK0989C7, рахунком-фактурою (Pazyma-Saskaita) серії BLA №460326 від 30.06.2018 року та квитанції про отримання готівки серії BLC №0543648 від 30.06.2018 року щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу.

За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів до нього було встановлено, що автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 був проданий компанією UAB «EDGAZAS», Pasesupio, g.14, LT-69205 Kalvarija громадянину України ОСОБА_2, вулиця Батюка, 9-65, м. Охтирка, Сумська область, Україна за ціною 5300 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 03.07.2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за експортною митною декларацією типу MRN №18LTKC0100EK0989C7 склало суму 161820,82 грн..

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів ОСОБА_1 митниці ДФС від 02.10.2018 №1228/03-70-19-02-25, за митне оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 при його митній вартості у 161820,82 грн. необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 57296,16 грн., тобто різниця між платежами, які було сплачено і платежами, які необхідно було сплатити становить 15339,40 грн..

Таким чином, на думку ОСОБА_1 митниці ДФС, позивач ОСОБА_2 через декларанта (митного брокера) ПП «Логістикброк», гр. ОСОБА_5, під час митного оформлення вищевказаного транспортного засобу (товару) марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 за експортною митною декларацією типу MRN №18LTKC0100EK0989C7 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 15339,40 грн., тобто заявив в експортній митній декларації типу MRN №18LTKC0100EK0989C7 від 03.07.2018 року неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені статтею 485 МК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення, та закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Частина 2 ст.459 МК України встановлює, що загальним суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення митних правил вважається особа, яка досягла 16-річного віку, а при вчиненні порушення митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Разом з тим, з врахуванням диспозицій статей 468-485 МК України, суб'єктами певних порушень митних правил можуть бути лише спеціальні суб'єкти, тобто особи, які крім загальних ознак, визначених ч.2 ст.459 МК України, наділені певними додатковими ознаками.

Відповідно до ст.485 МК України, порушенням вважається заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що диспозиція ст.485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб'єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст.4 та ч.8 ст.264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

Так, з матеріалів справи видно та не заперечується сторонами по справі, що митне оформлення товару «легковий автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE», 2014 р.в., номер кузова НОМЕР_1 за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA205090/2018/051809, проведено декларантом (митним брокером) ПП «Логістикброк» ОСОБА_5 (а.с. 30).

Крім цього, документи до митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 подавав ОСОБА_4, який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від ОСОБА_2 (а.с. 13, 32).

У митній декларації ІМ40ДЕ №UA205090/2018/051809 позивач ОСОБА_2 не зазначений ні як декларант, ні як одержувач.

Тобто, в цій митній декларації відомості щодо автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1, позивач ОСОБА_2 не зазначав та не подавав до митниці документи для митного оформлення цього транспортного засобу (товару).

Стаття 251 КУпАП (як і стаття 495 МК України) передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів вчинення саме позивачем ОСОБА_2 порушення митних правил, передбачених диспозицією статті 485 МК України при оформленні автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, обов'язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб'єкта владних повноважень, яким у цій справі є ОСОБА_1 митниця ДФС. Проте, жодних доказів, щодо змови позивача із повіреним на вчинення дій спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів при здійсненні митного оформлення даного транспортного засобу відповідачем надано не було.

Таким чином, судом першої інстанції сформовано правильний висновок про те, що з врахуванням вимог ч.3 ст.286 КАС України, оскаржена позивачем постанова відповідача №6381/20500/18 від 09.01.2019 року підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 01 березня 2019 року в адміністративній справі №163/165/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_6
Судді: ОСОБА_7
ОСОБА_8