Справа № 200/12782/18-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

26 квітня 2019 р. Справа №200/12782/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Стойка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" про зобов'язання відповідача по справі надати звіт про виконання рішення суду від 08.11.2018 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про стягнення виконавчого збору на суму 3 282 478, 59 грн. та зобов'язання відповідача вжити заходи щодо зняття арешту, виключити відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.12.2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" (, юридична адреса: м. Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, 18, Донецька обл., 84301) до Міністерства юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, м. Київ, вул. Городецького, 13, 01001) про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії задоволено; скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.11.2018 року ВП № 48892597 про стягнення виконавчого збору на суму 3 282 478, 59 грн.; зобов'язано Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вжити заходи щодо зняття арешту виключити відомості про Товариство з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження; стягнуто з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 475, 19 грн., сплачені за платіжним дорученням № 4081 від 22.11.2018 року та витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 475, 19 грн., сплачені за платіжним дорученням № 3989 від 13.11.2018 року.

22.04.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" до суду надійшло клопотання, в якому заявник зазначив, що станом на 16.04.2019 року рішення суду фактично не виконане, просив зобов'язати Міністерство юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подати звіт щодо виконання рішення суду від 03.12.2018 року.

Сторони до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву про встановлення обов'язку надати звіт, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд зауважує, що сторонами по справі не надано доказів виконання судового рішення від 03.12.2018 року по справі № 200/12782/18-а.

Європейський суд з прав людини неодноразово виносив рішення проти України, які пов'язані з тривалим невиконанням рішень національного суду, констатуючи порушення статті 6 Конвенції, а відтак і права на справедливий суд. При цьому суд зазначав, що саме на державу покладено обов'язок дбати про остаточні рішення, прийняті проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, у справі «Дубенко проти України» від 2005 року, у справі «Козачек проти України» від 07.12.20155 року).

Як вказаною Європейским судом у таких справах, Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» від 26.04.2005 року, «Крищук проти України» від 19.02.2009 року).

Тобто, є очевидним, що невиконання судових рішень негативно впливає як на авторитет судової влади, органів державної влади та і на авторитет Держави України в цілому. Невиконання судового рішення - це виклик державі, це підкреслює її не спроможність забезпечити дію закону на своїй території. Тому влада повинна гарантувати виконання, а тому кожен хто має повноваження до контролю за дотриманням виконання рішення суду, перевірки обставин що перешкоджають протиправному виконанню рішення суду та вжиття відповідних заходів повинен діяти в межах наданих повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України та запобігати наявним фактам.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги що виконання рішення в даній справі вимагає від відповідача вчинення певних дій, суд з метою захисту прав позивача та належного виконання судового рішення вважає за необхідне зобов'язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня отримання даної ухвали.

Поряд з цим суд наголошує, що відповідно до ч. 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Також, згідно ч. 2 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорський феросплавний завод" про зобов'язання відповідача по справі надати звіт про виконання рішення суду від 08.11.2018 року, - задовольнити.

Зобов'язати Міністерство юстиції України в особі Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протягом одного місяця з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання судового рішення від 08.11.2018 року.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Стойка В.В.