Справа № 1.380.2019.000656
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.000656
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 1.380.2019.000656 за позовом Приватного нотаріуса ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Департаменту містобудування Львівської міської ради про визнання протиправними і скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Приватний нотаріус ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)» від 24.10.2018 року №215 в частині демонтажу вивісок приватного нотаріуса ОСОБА_1 за адресою: м. Львів, вул. Коперника, 47 (порядковий номер в наказі 76, 77, 78, 79).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що біля входу у приміщення, де працює позивач, на першому поверсі знаходилась інформаційна вивіска, що ідентифікує робоче місце (контору) приватного нотаріуса. Вивіска містила інформацію про державу Україну, Міністерство юстиції України, найменування головного управління юстиції, до сфери діяльності якого належить нотаріус, найменування нотаріального округу, напис «НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА». При вході до приміщення також був розміщений графік роботи приватного нотаріуса (інформація щодо часу початку та закінчення робочого дня, часу обідньої перерви, вихідних днів). Крім цього на зовнішній поверхні першого поверху будинку за цією адресою, в межах площі віконного пройму належного мені на праві власності приміщення, було розміщено вивіски з написом «НОТАРІУС» (2 конструкції). Дані вивіски були розміщені на будинку з 1996 року.

26 вересня 2018 року позивачу надіслано ОСОБА_2 № 23/Р-3-4045 про порушення «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові» (рішення виконкому від 11.11.2016 року), а саме самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні будинку за адресою вул. М. Коперника, 47, у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідність. Вказаною вимогою повідомлено про необхідність у строк до 11 жовтня 2018 року добровільно демонтувати самовільно встановлену конструкцію.

08 жовтня 2018 року позивач звернувся із повідомленням до відповідача та третьої особи з обґрунтуванням того, що дія Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, затвердженого рішенням виконкому 11.11.2016 року № 1025, не поширюється на відносини, які виникають між приватними нотаріусами та іншими суб'єктами у звязку із встановленням та розміщенням архітектурних форм (вивісок). Демонтаж вивісок приватного нотаріуса є перевищенням повноважень посадових осіб відповідача та третьої особи. Такі дії свідчать про незаконне втручання в діяльність нотаріуса.

11 жовтня 2018 року третя особа надіслала відповідь № 2410-10-10094, в якій зазначила, що вимога №23/Р-3-4045 від 26.09.2018 року законна, обґрунтована та підлягає до виконання. На думку КП Адміністративно-технічне управління», вивіска, розміщена на зовнішній поверхні будинку по вул. Коперника, 47, не може вважатись вивіскою у розумінні ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», а є рекламою у межах, визначених ст. 1 Закону України «Про рекламу». Відповідач вважає, що в такому разі своєю конструкцією нотаріус підтримує обізнаність споживачів щодо послуг, які надає конкретно цей нотаріус, а не будь-який інший нотаріус округу, підтримує обізнаність споживача щодо місцезнаходження та контактів саме його нотаріальної контори, а не будь-якої іншої (причому послуги нотаріуса є платними і їх вартість відрізняється у кожного конкретного приватного нотаріуса, що створює умови конкуренції між нотаріусами ідентично, як і між субєктами господарювання).

Наказом відповідача «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)» від 24.10.2018 року № 215 уповноважено Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» у строк до 26.04.2019 року демонтувати самовільно встановлені вивіски, серед яких під пунктами 76, 77, 78, 79 зазначені вивіски приватного нотаріуса ОСОБА_1 за адресою вул. Коперника, 47, а саме: 1,85 х 0,35 м (М-1); 1,3 х 0,35 м (М-2); 0,85 х 0,57 м (М-3); 0,3 х 0,22 м (М-4).

Позивач вважає спірний наказ відповідача від 24.10.2018 року № 215, в частині, що стосується його, незаконним, протиправним, таким, що не відповідає критеріям законності та обґрунтованості рішення субєкта владних повноважень, а вивіска позивача не можна вважати зовнішньою рекламою

Крім того, виходячи з норми статті 2 Закону України «Про рекламу», дія вказаного закону не поширюється на оголошення фізичних осіб, які не повязані з підприємницькою діяльністю.

Таким чином, положення цього Закону України «Про рекламу» не можуть застосовуватися до нотаріусів, оскільки останні не можуть займатись підприємницькою діяльністю в силу частини 3 статті 3 Закону «Про нотаріат».

Також, позивач зазначає, що приватний нотаріус зобов'язаний надати громадянам достовірну і доступну - інформацію про найменування, належність та графік роботи.

Виходячи з цього, зміст вивісок (конструкцій), на яких вміщена виключно інформація про місцезнаходження нотаріуса і графік його роботи (роботи нотаріальної контори), повністю відповідає положенням Закону «Про нотаріат», Правилам професійної етики нотаріусів України та не належить до реклами згідно чинним законодавством.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення, просив позов задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому відповідач заперечив та зазначив, що у відповідності до рішення Львівської міської ради від 21.18.2018 № 1398 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету» від 11.16.2016 року з метою забезпечення комплексного підходу до розміщення рекламних засобів, вирішення питання самовільного встановлення вивісок у м. Львові виконавчий комітет вирішив: 2. Внести зміни у додаток до рішення виконавчого комітету від 11.11.2016 № 1025 «Про затвердження Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», виклавши пункт 1.4 у новій редакції: Порядок є обовязковим для виконання всіма підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та відомчої належності, а також фізичними особами - підприємцями та особами, які здійснюють незалежну професійну діяльність (у тому числі нотаріусами, адвокатами, експертами, оцінювачами, художниками тощо), які встановлюють малі архітектурні форми (вивіски) у м. Львові.

А також пункт 1.5 розділу 1 Порядку № 1025 дія Порядку не поширюється на відносини, які виникають у звязку з встановленням зовнішньої реклами у м. Львові.

Що стосується вимог до робочого місця нотаріуса на території України регулюються «Положенням про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 23.03.2011 N 888/5 (надалі Положення). П.8. цього Положення, то зазначене Положення закріплює обовязок нотаріуса встановити інформаційну вивіску, яка ідентифікує робоче місце нотаріуса, та визначає, яку інформацію має містити така вивіска, однак це Положення не звільняє нотаріуса від обовязку дотриматись порядку (процедури) розміщення вивіски, встановленого органом місцевого самоврядування на території того населеного пункту, де розміщена нотаріальна контора і де здійснює свою професійну діяльність нотаріус.

Розміщення вивісок у м. Львові регулюється рішенням Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 р. «Про затвердження порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», пункт .1.2. Порядку передбачено, що «Порядок регулює відносини, які виникають у звязку з встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру встановлення архітектурних форм (вивісок) та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, які виникають у процесі розташування архітектурних форм (вивісок), а також регламентує загальні вимоги до їх розміщення».

Пункт 1.7. цього порядку визначено, що «паспорт малої архітектурної форми (вивіски) - проектна документація, яка є підставою для встановлення малої архітектурної форми (вивіски). Паспорт малої архітектурної форми (вивіски) виготовляє власник (користувач) вивіски у разі відсутності на дану будівлю паспорта комплексного розміщення малих архітектурних форм. Узгоджений паспорт розміщення малих архітектурних форм (вивісок) підлягає внесенню у реєстр погоджених проектів малих архітектурних форм (вивісок), ведення якого забезпечує комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління».

Якщо конструкція, встановлена нотаріусом, містить виключно інформацію, передбачену ч.6 ст. 9 ЗУ «Про рекламу» та п. 8 «Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності» і встановлена у місці, передбаченому для встановлення вивісок (згідно ч.6 ст.9 Закону України «Про рекламу»), - така конструкція вважається вивіскою і на території міста Львова встановлюються підстави для узгодження, паспорта вивіски в порядку, визначеному рішенням Львівської міської ради № 1025 від 11.11.2016 р., в тому числі і органом охорони культурної спадщини.

Крім цього, відповідач зазначає, що центральна частина міста є зоною історичного ареалу і належить не лише до списку історичних населених місць України, але й Списку світової спадщини ЮНЕСКО, що ставить перед містом додаткові зобовязання по охороні культурної спадщини, передбачені міжнародними договорами.

Судом встановлені наступні обставини:

Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради надіслано позивачу ОСОБА_2 № 23/Р-3-4045 від 26.09.2018 року, в якій зазначено про порушення вимоги «Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові», а саме: самовільно встановлено малу архітектурну форму (вивіску) на зовнішній поверхні будинку за адресою вул. Коперника, 47 у якої відсутній паспорт малої архітектурної форми (вивіски) та лист уповноваженого органу про відповідальність.

24.10.2018 року рішенням Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради прийнято наказ «Про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм (вивісок)» №215, в якому згідно п.п. 1.1 п. 1 наказано демонтувати приватному нотаріусу ОСОБА_1 самовільно встановлені вивіски розміщені за адресою: м. Львів, вул. Коперника, 47 (порядковий номер в наказі 76, 77, 78, 79).

Предметом даного спору є спірний наказ, про демонтаж вивіски позивача за адресою: м. Львів, вул. Коперника, 47.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. п. 1.1. Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові розробленого відповідно до Законів України «Про рекламу», «Про охорону культурної спадщини», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про адміністративні послуги», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основи містобудування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, ухвали міської ради від 21.04.2011 № 376 «Про Правила благоустрою м. Львова».

Згідно п.п. 1.2. цього ж Порядку, регулює відносини, які виникають у звязку з встановленням малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, розміщення яких передбачено законодавством України, визначає процедуру встановлення архітектурних форм (вивісок) та регулює правові відносини між органами місцевого самоврядування і фізичними та юридичними особами, які виникають у процесі розташування архітектурних форм (вивісок), а також регламентує загальні вимоги до їх розміщення.

Згідно п. 1.5 цього ж Порядку, Дія Порядку не поширюється на відносини, які виникають у звязку з встановленням зовнішньої реклами у м. Львові.

Згідно п. 6.1 цього ж Порядку, демонтажу підлягають: самовільно встановлені малі архітектурні форми (вивіски).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про рекламу» реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Відповідно до ч.1 ст. 16 цього Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 цього Закону, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Згідно з ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу» вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про нотаріат», нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно ст. 25 цього ж Закону, приватний нотаріус може здійснювати нотаріальну діяльність лише за наявності акта про сертифікацію робочого місця (контори)

приватного нотаріуса або рішення суду, яке набрало законної сили,

яким визнано незаконним акт про відмову у сертифікації робочого місця (контори) приватного нотаріуса.

Згідно п. 8 «Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності», Біля входу у приміщення повинна знаходитись інформаційна вивіска, що ідентифікує робоче місце (контору) приватного нотаріуса.

Вивіска має містити інформацію про державу Україну, Міністерство юстиції України, найменування головного управління юстиції, до сфери діяльності якого належить нотаріус, найменування нотаріального округу, напис «НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА», якщо приватний

нотаріус має контору (працюють два та більше приватних нотаріусів), або «НОТАРІУС», якщо нотаріус працює одноособово.

При вході до приміщення також розміщуються графік роботи приватного нотаріуса (інформація щодо часу початку та закінчення робочого дня, часу обідньої перерви, вихідних днів) та графік прийому громадян, якщо він відмінний від графіка роботи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини.

Згідно п. 17 ч. 2 ст.5 цього ж Закону, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить: надання дозволів на проведення робіт на пам'ятках національного значення, їхніх територіях та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць.

Згідно ст. 6-1 цього ж Закону, дозволи, погодження і висновки, передбачені цим Законом, надаються органами охорони культурної спадщини безоплатно. Рішення про надання або про відмову в наданні дозволу, погодження чи висновку приймається органом охорони культурної спадщини протягом одного місяця з дня подання фізичною чи юридичною особою відповідних документів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Набуття суб'єктом господарювання права на провадження будь-яких дій щодо здійснення господарської діяльності на об'єктах культурної спадщини за декларативним принципом забороняється.

Стаття 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом, а також, що рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами».

Згідно ч. 2 ст. 21 цього ж Закону, вивіска є малою архітектурною формою, елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою.

Судом не враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки судом встановлено, що у позивача немає відповідного паспорта на розміщення вивіски.

Судом враховуються заперечення представника відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву, оскільки «Положення про вимоги до робочого місця (контори) приватного нотаріуса та здійснення контролю за організацією нотаріальної діяльності» затверджене наказом МЮУ від 23.03.2011 року № 888/5 не звільняє нотаріуса від обовязку дотриматись порядку (процедури) розміщення вивіски, встановленого органом місцевого самоврядування на території того населеного пункту де розміщена нотаріальна контора і де здійснює свою професійну діяльність нотаріус.

Дії відповідача та третьої особи узгоджуються з вимогами Порядку розміщення малих архітектурних форм (вивісок) у м. Львові, що затверджений рішенням Виконавчого комітету ЛМР від 11.11.2016 року № 1025.

Враховуючи наведене позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Закон України «Про рекламу», Закон України «Про охорону культурної спадщини», Закон України «Про благоустрій населених пунктів», рішення Львівської міської ради від 21.18.2018 № 1398 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету» від 11.16.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного нотаріуса ОСОБА_1 (79013, м. Львів, вул. М.Коперника, 47) до Департаменту містобудування Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» Департаменту містобудування Львівської міської ради (79012, м. Львів, вул. Сахарова, 42) про визнання протиправними і скасування наказу, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5. п. 15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 22.04.2019 року.

Суддя Гавдик З.В.