Справа № 597/512/19
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №597/512/19
Провадження №2-а/597/12/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" квітня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: судді Шевчук В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку визначеному главою одинадцятою параграфом другим кодексу адміністративного судочинства України з повідомленням (викликом сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до начальника СР ПП №4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області ОСОБА_3 Васильовичапро скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,
Позивач в позовній заяві та в судовому засіданні просить скасувати постанову серії ДПО18 №497763 від 18.03.2019 року начальника СР ПП №4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у виді 340 гривень штрафу в дохід держави, покликаючись на те, що він не згідний з постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладеним стягненням у виді 340 гривень штрафу в дохід держави, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, 18.03.2019 року керував автомобілем марки Ауді, модель 80, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м.Заліщики з вулиці Лисенка на вулицю ОСОБА_4 з дотриманням ПДР України. О 16 годині 55 хвилин навпроти пам'ятника ОСОБА_5 зупинений із застосуванням проблискових маячків червоного кольору відповідачем, який звинуватив його у тому, що він керує автомобілем, який дообладнано освітленням покажчиків поворотів, чим порушив п.31.4.3 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.
Позивачем, як він стверджує в судовому засіданні, на місці інциденту оспорено інкриміноване звинувачення, пояснивши, що Правил дорожнього руху не порушував, світлові покажчики поворотів в керованому ним автомобілі працюють належним чином, з ними в одну блок-фару змонтовані лампи покажчика гарабитів, режим роботи яких не пов'язаний з режимом роботи світлових покажчиків поворотів. Дане скомпонування вказаних світлових приладів присутнє на автомобілі з моменту його придбання позивачем, тому він вважає його таким, що відповідає вимогам конструкції транспортного засобу. Крім цього, як пояснив позивач, він керував автомобілем і зупинений відповідачем о 16 год. 55 хв. 18.03.2019 року, що являється світлою порою доби, тому, на його думку, він не може нести відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП, яка настає за умови керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідач на його заперечення не відреагував і без складання протоколу про адміністративне правопорушення, виніс оскаржувану постанову.
Тому, позивач, з мотивів наведених вище, вважає оскаржувану постанову незаконною, проситьданий позов задовольнитив повному обсязі, скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Ухвалою суду 02.04.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз'яснено наслідки його неподання без поважних причин.
Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути без його участі і позов задоволити на підставі пояснень позивача та наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України не подання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав:
судом встановлено, що 18.03.2019 року відповідачприйняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №497763, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень за те, що позивач 18.03.2019 року о 16 годині 55 хвилин в м.Заліщики по вул.С.Бандери 57 керував автомобілем марки Ауді, модель 80, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який дообладнано освітленням покажчиків поворотів, чим порушив п.31.4.3 «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.
Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами КАС України.
Відповідно до вимог ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюється нормами КУпАП.
Так, ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно зі ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності з вимогами ст.252 КУпАП - орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.
До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.
Так, згідно вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами фактів порушення позивачем вимог ПДР України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч.2 ст.77 КАС України, факти порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, є не доведеним.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, тому позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.
Згідно ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
У зв'язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №497763 від 18.03.2019 року відносно позивача є незаконною і вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач не поніс судових витрат, оскільки звільнений від сплати судового збору при поданні даної заяви до суду, відповідач теж не поніс судових витрат по даній справі, тому їх слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.
Керуючись ст.ст.254, 258, 287, 293 кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.77, 139, 143, 159, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 293, 295 кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_2 до начальника СР ПП №4 Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області ОСОБА_3 Васильовичапро скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.
Постанову серії ДПО18 №497763 від 18.03.2019 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.121 КУпАП скасувати і справу про адміністративне правопорушення закрити.
Судові витрати по справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя

ОСОБА_6