Справа № 810/4649/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4649/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Лічевецького І.О., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Київській області про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок службового розслідування причин та обставин травмування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 18.04.2018 №б/н, складений старшим інспектором ППСПОП "Миротворець" ГУНП в Київській області лейтенантом поліції М`ягким В.Я. та затверджений начальником ГУ НП в Київській області Ценовим Д.М.

Визнано протиправним та скасовано акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 18.04.2018 форми "Н-5*".

Визнано протиправним та скасовано акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 18.04.2018 №10 форми "НТ*".

Зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 - 23.03.2018 о 08 год. 00 хв. під час охорони об`єкту "Блокпост Нова Астрахань" поблизу населеного пункту Кремінського району Луганської області з урахуванням правової позиції суду, висловленої у даному рішенні, та скласти акти у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 №1346.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а висновки та акти відповідача є достовірними та обґрунтованими.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 є командиром взводу, старшим лейтенантом поліції.

На підставі наказів ГУ НП України в Київській області від 30.01.2017 №136 дск та від 28.04.2017 №336 дск, ОСОБА_3 перебував у службовому відрядженні для виконання особовим складом завдань, визначених Законом України "Про боротьбу з тероризмом" та ніс службу по охороні громадського порядку в районі проведення антитерористичної операції.

23.03.2018 позивач у складі групи службових осіб ППСПОП "Миротворець" перебував на бойовому чергуванні охоронного об`єкту "Блокпост Нова Астрахань", що розташований у населеному пункті Кремінського району Луганської області, у ході якого ОСОБА_3 впав та травмувався.

У зв`язку із наведеним, 03.04.2018 позивач звернувся до начальника ГУ НП в Київській області із рапортом, в якому просив провести службове розслідування, стосовно отриманих ОСОБА_3 травм під час виконання ним службових обов`язків на об`єкті "Блокпост Нова Астрахань".

Начальником ГУ НП в Київській області видано наказ від 12.04.2018 №762 "Про призначення службового розслідування" та наказ від 12.04.2018 №763 "Про організацію розслідування нещасного випадку", за результатами якого складено:

- акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) від 18.04.2018 форми Н-5*, у відповідності до якого комісія вважає, що нещасний випадок стався в період проходження служби в Національній поліції і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (а.с. 6-7);

- акт про нещасний випадок невиробничого характеру №10 форми НТ*, у пункті 14 якого вказано, що нещасний випадок зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (а.с. 9-10).

Враховуючи зазначені акти, ГУНП в Київській області прийнято висновок службового розслідування причин та обставин травмування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 18.04.2018, яким вирішено, що - "Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ. Струс головного мозку (23.03.2018), астенічний синдром. Забій лівої лобної частини, забій лівого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, лівої кисті отримані 23.03.2018 командиром взводу №3 роти №2 ППСПОП "Миротворець" ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 під час проходження служби з власної необережності не при виконанні службових обов`язків".

Не погоджуючись з такими висновками відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що встановлені обставини падіння позивача, виходячи із наявних у справі матеріалів, свідчать про те, що ним було виконано всі, залежні від нього дії для забезпечення особистої безпеки, а травми були отримані позивачем внаслідок нещасного випадку, який трапився при виконанні службових обов'язків, оскільки 23.03.2018 позивач здійснював бойове чергування, на виконання наказів ГУ НП в Київській області.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Приписами ст. 14 Закону України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

За приписами статті 22 Закону № 2694 встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Згідно з п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 (Порядок №1346), розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до пункту 2.2. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Положеннями пункту 2.4. Порядку № 1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

У відповідності із пунктом 4.6. Порядку № 1346 за результатами розслідування складається акт спеціального розслідування за формою Н-5* (додаток 4), а також оформляються інші матеріали, передбачені пунктом 4.13 цього Порядку, у тому числі карта обліку професійного захворювання (отруєння) на кожного потерпілого, якщо нещасний випадок пов'язаний з гострим професійним захворюванням (отруєнням).

Відповідно до пункту 3.9 Порядку №1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; - підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про від

Колегія суддів звертає увагу на норми п. 3.11 Порядку № 1346, якими передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, не пов'язаних з виконанням службових обов'язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10, 3.11; унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відтак, для зазначення про те, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків, відповідачу слід довести наявність обставин, передбачених п. 3.11 Порядку № 1346.

Так, 23.03.2018 позивач, у складі групи (інспекторів взводу № 3 роти № 2 ППСПОП "Миротворець" ГУ НП у Київській області майора поліції ОСОБА_7 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8, капрала поліції ОСОБА_9) перебував на бойовому чергуванні об`єкту "Блокпост Нова Астрахань".

Близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_3, здійснюючи перевірку транспортного засобу підозрілих осіб, вилучив у них документи з метою отримання відомостей з бази "Блок Пост" та передав їх ОСОБА_7, який знаходився у приміщені блокпоста. Перевіривши документи, ОСОБА_7 покликав позивача, який у той час оглядав зупинений транспортний засіб. Зреагувавши на звернення колеги , ОСОБА_3 повернувся в його сторону, після чого втратив рівновагу та впав на покриту льодом поверхню асфальту. Через декілька секунд позивач піднявся та підійшов до ОСОБА_7 і ОСОБА_10 за паспортами, та спитав, чи є в аптечці медичні засоби для оброблення ран.

Надалі після завершення чергування, відчуваючи погіршення здоров`я, яке виразилось у нудоті та запамороченні, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_10 поїхали до м. Северодонецька для відвідання медичної установи.

Суд першої інстанції вірно вказав, що зазначені вище події, згідно виписного епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №474, призвели до ЗЧМТ, струсу головного мозку (23.03.2018), астенічного синдрому, забою лівої лобної частини, забою лівого ліктьового суглобу, лівого передпліччя, лівої кисті (а.с.49).

Стосовно наявності підстав стверджувати, що травми, отримані позивачем під час проходження служби та є пов'язаними з виконанням службових обов'язків, то суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою правову позицію позивача, позаяк 23.03.2018 позивач здійснював бойове чергування, на виконання наказів ГУ НП в Київській області, згідно яких ОСОБА_3 ніс службу по охороні громадського порядку в районі проведення антитерористичної операції. Тобто, доведеним є факт несення служби позивачем під час отримання зазначених травм.

Крім того, у день нещасного випадку, який трапився із позивачем, були складні погодні умови, зокрема сильна ожеледиця, що підтверджується фотокартками місця події, на що вірно вказав суд першої інстанції (а.с. 24). Відтак, залежним від ОСОБА_3 23.03.2018 було виключно врахування обставини наявності ускладнених погодних умов та дотримання правил особистої безпеки у ході виконання ним своїх службових обов`язків.

Спростовуючи доводи позивача, Головним управлінням Національної поліції в Київській області не вказано про допущення ОСОБА_3 певних правил або норм в сфері охорони праці, та які б могли бути підставою для висновку про те, що ушкодження отримані позивачем в результаті своїх необережних, або протиправних дій.

Жодних доводів, які спростовували вищевказане апеляційна скарга не містить, як і не містить належного спростування того, що травми були отримані позивачем саме під час несення служби та за виконання своїх службових обов'язків. Натомість, у ході спеціального розслідування нещасного випадку комісією не встановлено порушень позивачем службової (трудової) дисципліни, що також не спростовано апелянтом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно вказав, що висновок службового розслідування причин нещасного випадку та обставин травмування старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 18.04.2018 б/н, за якого тілесні ушкодження отримані під час проходження служби з власної необережності не при виконанні службових обов'язків, не може бути визнаний обґрунтованим, а тому правомірно скасував зазначений висновок.

Апелянтом не зазначено про наявність підстав, передбачених п. 3.11 Порядку № 1346, які б дали можливість стверджувати, що випадок травмування, який досліджується в межах даної справи, не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

З огляду на неправомірність та безпідставність висновку службового розслідування від 18.04.2018 б/н, вимоги позивача про визнання протиправними та скасування акту розслідування нещасного випадку, за формою Н-5* від 18.04.2018 та акт за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру № 10 від 18.04.2018 також є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

В частині доводів апелянта, які зводяться до необґрунтованого втручання в дискреційні повноваження Головного управління Національної поліції в Київській області, то такі посилання відхиляються судом апеляційної інстанції, позаяк із змісту резолютивної частини оскаржуваного рішення, якою зокрема зобов'язано Головне управління Національної поліції в Київській області провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 - 23.03.2018, не вбачається жодного протиправного втручання у владні управлінські функції відповідача, як суб'єкта владних повноважень. Натомість, зобов'язання судом першої інстанції вчинити певні дії не суперечить процесуальним положенням КАС України, та вчинено з дотриманням п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя-доповідач Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя І.О. Лічевецький