Справа № 120/1139/19-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

м. Вінниця

26 квітня 2019 р. Справа № 120/1139/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши без повідомлення учасників справи заяву про забезпечення позову у адміністративній справі:

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (, адреса: пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця, Вінницька область, 21012)

до: Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, адреса: вул. Смоленська, 19, м. Київ, 03057)

про: визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови.

02.04.2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" надійшла заява про забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року відмовлено у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" про забезпечення позову.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

26.04.2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" повторно надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №386 від 22.03.2019 року про накладення штрафу на ПАТ "Вінницягаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання.

Заява мотивована тим, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг протиправно зобов'язано ПАТ «Вінницягаз» вчинити дії із здійснення перерахунку всім побутовим споживачам, обсяги споживання яких були приведені до стандартних умов, що не було предметом позапланової перевірки, за результатами якої НКРЕКП було складено акт № 79 від 15.03.2019 року.

На думку представника позивача, такими діями НКРЕКП втручається та перешкоджає ПАТ «Вінницягаз» здійснювати господарську діяльність із розподілу природного газу у відповідності до вимог Ліцензійних умов з розподілу природного газу, Кодексу газорозподільних систем та інших нормативно-правових актів, що здійснюють державне регулювання діяльності суб'єктів господарювання на ринку природного газу, та порушую права ПАТ «Вінниця газ, як оператору газорозподільної системи в частині достовірного обліку природного газу, а невжиття заходів істотно ускладнить та/або унеможливить відновлення Товариством порушених НКРЕКП прав та інтересів.

Крім того зазначено, що оскаржуваною постановою порушено принцип рівності побутових споживачів на ринку природного газу, оскільки частину газу, спожитого мешканцями квартир з індивідуальними лічильниками, фактично будуть оплачувати інші споживачі, які не забезпечені індивідуальними лічильниками газу і розраховуються за показами загально будинкового лічильника газу.

Визначаючись щодо заяви про забезпечення позову, суд виходив із наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ч. 4 ст. 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

На підставі ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз'яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведеного видно, що обов'язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову є обґрунтована заява сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З пояснень наданих представником позивача у заяві про забезпечення позову слідує, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, інтересам та обов'язкам, оскільки рішення та дії НКРЕКП відносно ПАТ «Вінницягаз» є грубими та очевидними. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 386 від 22.03.2019 року зобов'язано позивача здійснити перерахунок всім побутовим споживачам , обсяги споживання яких були приведені до стандартних умов. При цьому, у разі здійснення перерахунку всім споживачам (яких налічується в зоні ліцензованої діяльності ПАТ «Вінницягаз» більше 400 тис. абонентів) у частині визначення фактичного об'єму споживання (розподілу) природного газу за попередні періоди без приведення об'єму спожитого природного газу до стандартних умов згідно оскаржуваної постанови, тягнуть за собою зміну великого обсягу процесів та значного часу, оскільки значення коефіцієнта коригування показів лічильника залежить від фактичного розміщення лічильника (зовні приміщення або в неопалюваному приміщенні або в опалюваному приміщенні) та від відстані місця входу газопроводу в опалюване приміщення до вхідного штуцера лічильника, та можуть призвести до технічного збою програмного забезпечення та безповоротної втрати відповідних даних.

Разом із тим, виконання позивачем пункту 3 оскаржуваної постанови НКРЕКП, ставить в нерівні умови споживачів природного газу, облік газу яких здійснюється, зокрема, за допомогою загальнобудинкових лічильників газу та/або за допомогою.встановлених у побутових споживачів лічильників газу, обладнаних термокомпенсаторами, які в автоматичному режимі здійснюють приведення об'єму газу до стандартних умов із застосуванням відповідного коефіцієнта компенсації, передбачених Методикою приведення об'єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, по відношенню до побутових споживачів, в яких встановлені індивідуальні лічильники газу без термокомпенсатора, оскільки перші споживачі і надалі продовжують сплачувати вартість газу із розрахунку спожитих об'ємів, приведених до стандартних умов.

Враховуючи з'ясовані обставини, суд приходить до висновку, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам не тільки позивача, а й побутових споживачів природного газу, до ухвалення рішення в даній адміністративній справі.

Разом з тим, слід зазначити, що наведені обставини свідчать про те, що в разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи встановлені судом обставини, які підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову та задоволення заяви представника позивача щодо забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №386 від 22.03.2019 року про накладення штрафу на ПАТ "Вінницягаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання..

Суд зауважує, що звертаючись до адміністративного суду з заявою про забезпечення позову, зацікавлена особа повинна переконливо обґрунтувати, що існує очевидна загроза її правам, свободам чи інтересам, або їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль або понести відповідні витрати. Крім того, конкретний спосіб в який позивач просить забезпечити позов має співвідноситись з заявленими позовними вимогами. Заходи забезпечення позову мають бути розумними, обґрунтованими та адекватними заявленим позовним вимогам. Такими заходами має бути забезпечено збалансованість інтересів сторін, а також інших осіб, що беруть участь у справі.

Отже, вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

При цьому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №386 від 22.03.2019 року «Про накладення штрафу на ПАТ "Вінницягаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання» не скасовує чинність оскаржуваної постанови відповідача, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Заходи забезпечення адміністративного позову у такий спосіб, який просить позивач, відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, застосовуючи заходи забезпечення позову судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Відтак, вжиті судом заходи забезпечення позову відповідають меті застосування інституту забезпечення адміністративного позову, та є ефективним засобом до набрання законної сили рішенням прийнятим по цій справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне задовольнити заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» про забезпечення позову.

Керуючись ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» про забезпечення позову - задовольнити.

2. Забезпечити позов шляхом зупинення дії постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №386 від 22.03.2019 року «Про накладення штрафу на ПАТ "Вінницягаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання».

3. Копію ухвали негайно надіслати заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

4. Роз'яснити сторонам, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 156 КАС України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема ч.1 - ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чернюк Алла Юріївна