Справа № 1340/5853/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/5853/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач)

до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП у Львівській області, відповідач)

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд:

-визнати протиправним і скасувати наказ №3760 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.10.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України у Львівській області №733 о/с від 09.11.2018 року про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 20.11.2018 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

-поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області з 20.11.2018 року;

-стягнути з Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу без урахуванням сум обовязкових до сплати податків та внесків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходив службу у поліції на підставі наказу від 16.03.2017 року №219 о/с. Наказами №3760 від 30.10.2018 року та №733 о/с від 09.11.2018 року на позивача накладено дисциплінарне стягнення та звільнено зі служби в поліції. Позивач не погодився з таким рішенням відповідача та зазначив, що не вчиняв проступків із-за яких був звільнений, а саме «тривалий невихід на службу без поважних підстав». Вважає, що підставою невиходу на службу була відпустка по догляду за дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею трирічного віку.

Ухвалою від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 18.12.2018 року.

26.12.2018 року підготовче засідання відкладено на 31.01.2019 року.

31.01.2019 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

19.02.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 12.03.2019 року.

12.03.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 02.04.2019 року.

02.04.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 18.04.2019 року.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не заявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 12.03.2019 року подав пояснення по суті позовних вимог, в яких зазначає, що лейтенант поліції ОСОБА_1 перебуваючи на посаді інспектора СРПП №3 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, як працівник поліції, будучи зобовязаний відповідно до ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського у період з 19.09.2018 по 16.10.2018 був відсутнім на службі без поважних причин, чим допустив прогули. Крім того, згідно інформації за обліками відомчої системи «шлюз МВС-Аркан» лейтенант поліції ОСОБА_1 інспектор СРПП №3 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 19.09.2018 року о 18:12 перетнули державний кордон з республікою Польща через НП Грушів. Факт виїзду за кордон у позові не заперечується та підтверджено документально. Крім того, вважає твердження позивача щодо порушення трудового законодавства відповідачем, що виявилося у ненаданні позивачу відпустки по догляду за дитиною необґрунтованим, оскільки отримавши рапорт про надання відпустки, відповідач зобовязаний перевірити усі додатки, наявність погодження безпосереднього начальника позивача для видачі відповідного наказу щодо надання такої відпустки позивачу. Єдиною підставою надання відпустки поліцейському ОСОБА_1 є наказ ГУНП, а відтак законних підстав невиходу на службу до видачі такого наказу у позивача не було.

Представник відповідача вважає, що при прийнятті оскаржуваних наказів ГУНП у Львівській області діяло в межах та у спосіб встановлений законодавством, тому підстав для їх скасування немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 проходив службу у поліції на підставі наказу від 16.03.2017 року №219 о/с. Наказом №777 о/с від 02.10.2017 року по особовому складу лейтенант поліції ОСОБА_1 призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції ГУНП з 01.10.2017 року.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3760 від 30.10.2018 року на інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У вказаному наказі міститься інформація про те, що порушення службової дисципліни ОСОБА_1 стали можливими унаслідок особистої недисциплінованості позивача та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

На підставі вищевикладених обставин наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 733 о/с від 09.11.2018 року ОСОБА_1 звільнений зі служби, у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи звільнення з поліції незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями частини 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ст.18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов'язаний:

1)неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2)професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3)поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4)надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я;

5)зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових обов'язків;

6)інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Статут).

Згідно зі ст. 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_5 України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ст.1 Статуту).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов'язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов'язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов'язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов'язує поліцейського:

1)бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2)знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов'язки;

3)поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4)безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5)вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов'язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6)утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов'язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7)утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8)знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9)підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10)берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11)поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12)дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13)сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14)під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп'яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Відповідно до ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно чт.1 ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов'язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 вказаного вище Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов'язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Даючи правову оцінку доводам позивача стосовно протиправності винесення наказів № 3760 від 30.10.2018 та № 733 о/с від 09.11.2018 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, суд враховує наступне.

Зі змісту наведених вище правових норм слідує, що не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Під час розгляду справи в суді, встановлено, що 18.09.2018 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 17.09.2018 року. Під час розгляду рапорта про відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку останньому надати таку не виявилось можливим, оскільки в рапорті зазначено надати відпустку з 17.09.2018, а в ГУНП у Львівській області такий надійшов лише 18.09.2018 (зареєстровано за №Рп-590/). Про не надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 17.09.2018 року повідомлено лейтенанта поліції ОСОБА_1 листом від 20.09.2018 року.

19.09.2018, 22.09.2018, 23.09.2018, 26.09.2018, 27.09.2018, 30.09.2018, 01.10.2018, 04.10.2018, 05.10.2018, 08.10.2018, 09.10.2018, 12.10.2018, 13.10.2018, 16.10.2018 на імя начальника Стрийського ВП ГУНП у Львівській області поступили рапорти т.в.о. начальника сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6, начальника сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7, щодо можливих порушень службової дисципліни з боку інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, які проявилися у невиході останнього на службу 19.09.2018, 22.09.2018, 23.09.2018, 26.09.2018, 27.09.2018, 30.09.2018, 01.10.2018, 04.10.2018, 05.10.2018, 08.10.2018, 09.10.2018, 12.10.2018, 13.10.2018, 16.10.2018.

Згідно інформації за обліками відомчої системи «шлюз МВС-Аркан» лейтенант поліції ОСОБА_1, інспектор СРПП №3 ПП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, його дружина ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_3 19.09.2018 року о 18:12 перетнули державний кордон з республікою Польща через НП Грушів. Факт виїзду за кордон у позові не заперечується та підтверджено документально.

Службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 не дочекавшись результатів розгляду свого рапорта про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, не переконавшись, що таку відпустку йому надано виїхав 19.09.2018 за межі України, чим грубо порушив службову дисципліну вимоги ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.8 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, розділу ІІ Наказу МВС України від 09.11.2016 №1179.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв'язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частиною 3, 7 статті 179 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII передбачено, що за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства. Відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

Також, ч.1, 3 ст.18 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР встановлено, що після закінчення відпустки у зв'язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, одним із прийомних батьків чи батьків-вихователів.

Частиною 4 статті 20 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 №504/96-ВР передбачено, що особам, зазначеним у частині третій статті 18 цього Закону (крім осіб, які усиновили чи взяли дитину під опіку у встановленому законодавством порядку, прийомних батьків і батьків-вихователів), відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Згідно ч. 1 ст. 181 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

З аналізу наведених норм вбачається, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається, зокрема, і батькові дитини на підставі рапорту (заяви) та довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за № 1668/29798 (далі - Порядок № 1235).

Відповідно до Розділу II Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, надання відпусток відповідно до законодавства.

18.09.2018 позивачем до ГУНП у Львівській області подано рапорт про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 17.09.2018 року.

Судом встановлено, що рапорт про надання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 17.09.2018 року завізований у безпосереднього керівника чи старшого прямого керівника позивача не був, а поданий 18.09.2018 року до канцелярії ГУНП у Львівській області.

Наказу про надання позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку прийнято не було.

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області листом від 20.09.2018 №Рп-2548/05-13-18 повідомлено позивача про ненадання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 17.09.2018 року.

Суд вважає безпідставними твердження позивача про те, що він був у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17.09.2018 і тому не вийшов на службу, оскільки рішення, оформленого наказом про надання ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідачем не приймалося та обгрунтовані підстави невиходу на службу ОСОБА_5 з 19.09.2018 були відсутні.

Відповідно до п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що притягнення до дисциплінарної відповідності, у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, що підтверджується наказом № 3760 від 30.10.2018, вчинено в межах і в спосіб, передбачений законом та без порушення норм законодавства.

Наказ №3760 від 30.10.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 патрульної поліції Стрийського ВП ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_1, який визнано судом правомірним, було реалізовано шляхом видання наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.11.2018 №733 о/с по особовому складу, а отже, у суду наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а відтак призначене дисциплінарне стягнення позивача є пропорційним вчиненому дисциплінарному проступку.

Наявність зазначених обставин підтверджено наявними в матеріалах справи доказами та не спростовано позивачем під час судового розгляду.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства субєктом владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5, 14, 77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі 24.04.2019 року.

Суддя Крутько О.В.