Справа № 821/3722/15-а
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року

Київ

справа №821/3722/15-а

адміністративне провадження №К/9901/10994/18, №К/9901/10997/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційні скарги Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 у складі судді Кисильової О.Й. та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 у складі колегії суддів: Федусик А.Г. (головуючий), Шевчук О.А., Зуєвої Л.А. у справі №821/3722/15-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Новокаховський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області, Новокаховський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_4 (надалі - ОСОБА_4) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (надалі - ГУНП), Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області (надалі - УМВС), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Новокаховський міський відділ УМВС, Новокаховський відділ поліції ГУНП, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив:

1.1. визнати протиправним і скасувати наказ УМВС №396 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Дніпрянського відділення Новокаховського міського відділу УМВС;

1.2. зобов'язати ГУНП допустити ОСОБА_4 до роботи Новокаховського відділу поліції ГУНП у званні майора поліції.

2. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 позовні вимоги задоволено частково.

2.1. Визнано протиправним і скасовано наказ УМВС №396 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Дніпрянського відділення Новокаховського міського відділу УМВС.

2.2. Поновлено майора міліції ОСОБА_4 на посаді начальника Дніпрянського відділення Новокаховського міського відділу УМВС з 06.11.2015.

2.3. Визнано протиправною бездіяльність ГУНП щодо нерозгляду заяви ОСОБА_4 про подальше проходження служби у лавах Національної поліції відповідно до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію".

2.4. Зобов'язано ГУНП розглянути кандидатуру ОСОБА_4 для зайняття посади відповідно до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Новокаховському відділі поліції ГУНП та видати з цього приводу відповідний наказ.

2.5. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 скасовано та прийнято нову, яку позовні вимоги задоволено частково.

3.1. Визнано протиправним і скасовано наказ УМВС №396 о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Дніпрянського відділення Новокаховського міського відділу УМВС.

3.2. Поновлено майора міліції ОСОБА_4 на посаді начальника Дніпрянського відділення Новокаховського міського відділу УМВС з 06.11.2015.

3.3. Визнано протиправною бездіяльність ГУНП щодо нерозгляду заяви ОСОБА_4 про подальше проходження служби у лавах Національної поліції відповідно до пункту 9 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію".

3.4. Зобов'язано ГУНП розглянути питання про прийняття ОСОБА_4 на службу до Національної поліції України відповідно до пункту 9 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію".

3.5. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

4.1. ОСОБА_4 з 03.10.2005 проходив службу в органах внутрішніх справ.

4.2. Наказом УМВС №396 о/с від 06.11.2015 майор міліції ОСОБА_4 звільнений з посади начальника Дніпрянського відділення Новокаховського міського відділу УМВС за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

4.3. Судом першої інстанції під час розгляду справи були допитані в якості свідків працівник Новокаховського міського відділу УМВС ОСОБА_6 та начальник Новокаховському відділі поліції ГУНП ОСОБА_7, згідно з показаннями яких 06.11.2015 весь особовий склад Новокаховського міського відділу УМВС був зібраний в приміщенні зали засідань відділу, де співробітники відділу, в тому числі позивач, написали заяви на ім'я начальника Новокаховського міського відділу УМВС ОСОБА_8 та т.в.о. начальника ГУНП ОСОБА_9 про призначення їх на посади в органах Національної поліції.

4.4. Свідок ОСОБА_6 також зазначив, що 07.11.2015 особовий склад Новокаховського міського відділу УМВС був повторно зібраний для написання заяв про призначення до органів Національної поліції із зазначенням конкретних посад.

4.5. Свідок ОСОБА_7, яка станом на 06.11.2015 займала посаду начальника сектору кадрового забезпечення Новокаховського міського відділу УМВС зазначила, що позивач писав заяви 06 та 07.11.2015 про бажання проходити службу в поліції. ОСОБА_7 підтвердила факт написання працівниками Новокаховського міського відділу УМВС, в тому числі позивачем, заяв про бажання проходити службу в поліції наприкінці жовтня 2015 року і додатково вказала суду, що заяви працівників, написані 06 та 07.11.2015, не реєструвались та знаходились у відділі кадрового забезпечення і не були передані до ГУНП, оскільки 07 та 08.11.2015 були вихідними днями, а 09.11.2015 близько 12:00 год. було зібрано особовий склад Новокаховського міського відділу УМВС та позивачу й іншим працівникам оголошено хто прийнятий на службу в поліції, а хто звільнений.

5. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що наказ про звільнення позивача зі служби є неправомірним. Суди зазначили, що зібраними по справі доказами підтверджується факт подання позивачем рапорту, яким висловлено згоду на проходження служби в поліції, у строки, встановлені Законом України "Про національну поліцію". У зв'язку з цим, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про необхідність скасування наказу про звільнення позивача. Водночас, суд апеляційної інстанції, скасовуючи судове рішення суду першої інстанції, послався на необхідність поновлення позивача на попередній посаді та зобов'язання ГУНП розглянути питання щодо прийняття позивача на службу в поліції загалом, а не лише до Новокаховського відділу поліції ГУНП.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

6. Відповідач 1 - ГУНП подав касаційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

6.1. Аргументи скаржника полягають у тому, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права. Скаржник вказав, що судами не взято до уваги те, що ГУНП, Новокаховський міський відділ поліції та УМВС є окремими юридичними особами і відповідач 1 не несе відповідальності за допущену якимось з цих органів бездіяльність. Наполягає, що позивач не подавав заяви про бажання проходити службу в поліції безпосередньо до ГУНП, а отримання такої заяви іншими неуповноваженими особами не тягне для ГУНП жодних правових наслідків. Крім того, судами не враховано, що штатна чисельність ГУНП є меншою від УМВС і працевлаштування усіх бажаючих проходити службу в поліції було неможливим.

7. Відповідач 2 - УМВС подав касаційну скаргу на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

7.1. Аргументи скаржника полягають у тому, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень неправильно застосували норми матеріального права і порушили норми процесуального права. Скаржник вказав, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується те, що позивач заяви про бажання проходити служби в поліції до закінчення визначеного Законом України "Про національну поліцію" строку не подав, що слугувало безумовною підставою для його звільнення зі служби в органах внутрішніх справ. Вважає, що норми Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ суперечать Закону України "Про національну поліцію", який є нормативним актом вищої юридичної сили, тому не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

8. Позивач подав заперечення на касаційну скаргу УМВС, в яких просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

8.1. На обґрунтування заперечень вказують, що оскаржувані судові рішення постановлені на основі правильного застосування норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

9. Відзиву (заперечень) на касаційну скаргу ГУНП позивач не подав.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

10. Конституція України:

"Стаття 19. <…> Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"Стаття 43. <…> Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення".

11. Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII):

Розділ XI

ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ

"1. Цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім:

1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування;

2) частини сьомої статті 15 та частини п'ятої статті 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

…4. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

…8. З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

9. Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

10. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ".

12. Закон України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (що був чинним на час виникнення спірних правовідносин):

Стаття 18. Проходження служби в міліції

"Порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України".

13. Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (надалі - Положення):

"…8. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, які досягли встановленого для них пунктом 7 цього Положення віку, підлягають звільненню в запас з постановкою на військовий облік або у відставку.

…Дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться: <…> у зв'язку із скороченням штатів - у разі відсутності можливості використання на службі.

…64. Особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік):

…г) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі".

14. Постанова Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" (надалі - Постанова):

"1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1.

2. Ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ за переліком згідно з додатком 2".

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

15. Закон №580-VІІІ був опублікований в газеті Голос України 06.08.2015 за №141-142, отже, він набрав чинності 07.11.2015 (окрім норм, визначених пунктом 1 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення").

16. Тобто, тримісячний строк, протягом якого працівники міліції, що виявили бажання проходити службу в поліції, за умови їх відповідності вимогам до поліцейських, передбаченим Законом №580-VІІІ, могли бути прийняті на службу в поліцію, закінчився 06.11.2015, яке є останнім днем вказаного строку.

17. Враховуючи приписи пунктів 9-10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ та підпункту "г" пункту 64 Положення, працівник міліції міг бути звільнений зі служби в органах внутрішніх справи через скорочення штатів виключно у разі відмови від проходження служби в поліції та/або неприйняття на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, за умови відсутності можливості подальшого використання на службі.

18. Як встановлено судами попередніх інстанцій на основі досліджених доказів, позивач до закінчення визначеного Законом №580-VІІІ строку подав до УМВС рапорт, яким виявив бажання проходити службу в поліції, що не був переданий до ГУНП з незалежних від позивача причин.

19. Колегія суддів відхиляє посилання скаржників на те, що матеріали справи не містять доказів написання позивачем відповідного рапорту, окрім показань свідків.

20. Згідно з частинами 1-2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Таким чином, Верховний Суд як суд касаційної інстанцій позбавлений процесуальної можливості перевіряти дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права інакше, аніж на підставі та в межах встановлених ними фактичних обставин справи та/або самостійно встановлювати ці обставини чи ставити під сумнів докази, якими вони підтверджуються.

22. Отже, при вирішенні питання щодо звільнення позивача через скорочення штатів на підставі підпункту "г" пункту 64 Положення, відповідач 2 був зобов'язаний розглянути можливість його подальшого використання на службі, оскільки такий порядок звільнення працівника міліції прямо передбачений пунктами 9-10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VІІІ, чого зроблено не було.

23. Необхідно також зауважити, що ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Отже, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. Висновки аналогічного змісту наведені у постановах Верховного Суду України від 04.03.2014 у справі №21-8а14, від 27.05.2014 у справі №21-108а14, від 28.10.2014 у справі №21-484а14 і колегія суддів не вбачає підстав відступати від них.

24. Відтак, звільнення позивача зі служби відбулось з порушенням законодавства, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

25. Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

26. Отже, суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржуване судове рішення, правильно застосував норми матеріального права, а також не допустив порушень норм процесуального права і доводи касаційних скарг цього не спростовують.

27. Враховуючи, що судом апеляційної інстанції повністю скасовано постанову суду першої інстанції, мають місце підстави для залишення без змін виключно постанови суду апеляційної інстанції, а касаційних скарг - без задоволення.

ПОСТАНОВИВ:

28. Касаційні скарги Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області залишити без задоволення.

29. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 у справі №821/3722/15-а за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Новокаховський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області, Новокаховський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії залишити без змін.

30. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя В.М. Шарапа
СуддіВ.М. Бевзенко
Н.А. Данилевич