Справа № 334/1923/18
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2019-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.04.2019
Справа № 334/1923/18
Провадження № 2-а/334/27/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Гнатюка О.М,

при секретарі Алейніковій О.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 Гурбангул до начальника Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

позивач ОСОБА_3 Гурбангул звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з адміністративним позовом, в якому вказує на те, що 15.03.2018 року відносно нього начальником Дніпровського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області складений протокол про адміністративне правопорушення ПН МЗП № 136900 за ч. 1 ст. 203 КУпАП. У протоколі вказано, що ОСОБА_3 Гурбангул порушила правила перебування в Україні, а саме без поважних причин з вересня 2017 року не приступила до навчання, після зарахування на підготовче відділення ПАТ «Приватний вищий навчальний заклад «ОСОБА_4 інститут економіки та інформаційних технологій». На підставі протоколу від 15.03.2018 року відносно ОСОБА_3 Гурбангул винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якої, на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595 гривень.

Позивач вважає, що постанова не відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи, у звязку з тим, що вона перебуває в Україні на підставі належним чином оформлених документів, у тому числі і на право проживання та на право навчання. Зазначила, що з часу зарахування до інституту вчасно приступила до навчання, умови навчання не порушувала та належно виконувала всі обовязки, взяті на себе при укладанні договору про надання освітніх послуг № 27605 від 10.07.2017 року. Зауважила, що при складані протоколу, відповідачем було порушено її права, а саме, пояснення та заява були нею написані під диктовку та без розяснення змісту документа, її примусили підписати протокол у графах, в яких самі ж вказали, при цьому, у неї було вилучено мобільний телефон, тому вона була позбавлена права скористатись послугами перекладача та адвоката, весь час здійснювався психологічний тиск з погрозами видворення за межі України, незаконно вилучено паспорт громадянина ОСОБА_5 та посвідку на тимчасове проживання, строк дії до 15.08.2018 року. Тому, вищевказану постанову вважає незаконною та такою, що має бути скасована.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.

Відповідач у визначений строк надав суду відзив на позовну заяву тому у відповідності до ст.ст. 278, 279 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала, просила скасувати постанову від 15.03.2018 року серія ПН МЗП № 136900 з підстав вказаних в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого, 14.03.2018 року УДМС України в Запорізькій області спільно із співробітниками СБУ в Запорізькій області та співробітниками Державної прикордонної служби була проведена виїзна позапланова перевірка Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад» «ОСОБА_4 інститут економіки та інформаційних технологій» з метою, перевірки дотримання іноземними студентами міграційного законодавства.

14.03.2018 року по факту перевірки був складений акт перевірки дотримання субєктами господарювання законодавства у сфері міграції за результатами якого було встановлено: порушення положень Порядку організації, набору та навчання (стажування) іноземців та осіб без громадянства, затвердженого наказом МОН України від 01.11.2013 № 1541 (у редакції наказу МОН від 11.12.2015 № 1272), а саме посадовими особами не надано журнал академічних груп студентів підготовчого відділення, відомості заліків та екзаменів студентів.

Відповідно до наказу ПрАТ ПВНЗ «ОСОБА_4 інститут економіки та інформаційних технологій» № 04-11 від 29.06.2017 про зарахування до підготовчого відділення з 29.06.2017 року зарахована слухачами група іноземних громадян, у т.ч. громадянка ОСОБА_3 Гурбангул.

14.03.2018 року під час перевірки наявності іноземних студентів, які зараховані до підготовчого відділення на заняттях - студенти були відсутні. Крім того, ОСОБА_3 Гурбангул вже проходила навчання у ОСОБА_4 державному медичному університеті. Відповідно до наказу ОСОБА_4 державного медичного університету № 795-с від 05.11.2012 року ОСОБА_3 Гурбангул зарахована на 1 курс міжнародного факультету з россійською мовою навчання та навчалась в період з 01.09.2012 року по 30.06.2017 року.

Відповідно до наказу ОСОБА_4 державного медичного університету № 604-с від 22.06.2017 року ОСОБА_3 Гурбангул студентка II міжнародного факультету була відрахована за невиконання навчального плану та виявила бажання продовжити навчання у ОСОБА_4 інституті економіки та інформаційних технологій, як слухач підготовчого відділення.

Вважають, що ОСОБА_3 Гурбангул свідомо уклала договір про надання освітніх послуг з ПрАТ «ПВБІЗ «ЗІЕІТ» № 27605 від 10.07.2017 року на підготовчому відділенні маючи вже необхідні знання російської мови, які підтверджуються свідоцтвом про закінчення підготовчого факультету для іноземних громадян ОСОБА_4 державного Медичного університету та 5 роками навчання в ЗДМУ на російській мові. Та свідомо порушує законодавство України не відвідуючи заняття у ПрАТ «ПВНЗ «ЗІЕІТ».

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 Гурбангул є громадянкою ОСОБА_5 (а.с.7). В Україні перебуває на підставі посвідки на тимчасове проживання № ТР 120660 строком дії до 15.08.2018 року (а.с.8).

Відповідно до наказу № 04-11 від 29.06.2017 року та Договору № 27605 від 10.07.2017 року, ОСОБА_3 Гурбангул зарахована слухачем підготовчого відділення Приватного акціонерного товариства «Приватний вищий навчальний заклад «ОСОБА_4 інститут економіки та інформаційних технологій», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кияшка, буд. 16-б, що підтверджується довідкою ЗІЕІТ № 92/18 від 20.03.2018 року (а.с.10).

Умови навчання визначені на підставі Договору про надання освітніх послуг № 27605 від 10.07.2017 року, який укладено між позивачем та інститутом строком на один навчальний рік (а.с.9).

Начальником Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_6 на підставі протоколу ПР МЗП 136900 від 15.03.2018 року відносно ОСОБА_3 Гурбангул винесено постанову про накладення адміністративного стягнення ПН МЗП № 136900 від 15.03.2018 року за ч.1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 595 грн., оскільки позивач порушила правила перебування в Україні, а саме, без поважних причин з вересня 2017 року не приступила до навчання, після зарахування на підготовче відділення ПрАТ ПВНЗ «ОСОБА_4 інститут економіки та інформаційних технологій» (а.с.5).

Відповідно до ч. 13 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» - іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою навчання та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період навчання.

Відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП настає за проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в'їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України.

Для притягнення особи за порушення зазначених вимог перш за все необхідно встановити факт порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, у даному випадку, факт неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання.

Проте, відповідачем не надано доказів того, що позивач, без поважних причин з вересня 2017 року не приступив до навчання, посилання відповідача на відсутність ОСОБА_3 Гурбангул 14.03.2018 року на заняттях, не є підтвердженням того, що вона не приступила до занять взагалі. А наявність у ОСОБА_3 Гурбангул знань з російської мови не є предметом дослідження складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 203 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугамиперекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що під час складання протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення відповідачем порушені права гр. ОСОБА_5 ОСОБА_3 Гурбангул, зазначені в ст. 268 КУпАП, а саме, позивач була позбавлена права скористатись послугами перекладача та адвоката, відповідні фахівці не були запрошені працівниками УДМС та у неї було вилучено мобільний телефон, тому вона не могла самостійно запросити перекладача та адвоката для участі у розгляді справи. Весь час на позивача здійснювався психологічний тиск з погрозами видворення за межі України, тому вона була вимушена визнати факт володіння російською мовою. Пояснення та заява були нею написані під диктовку, без розяснення змісту документа, свої підписи вона поставила у графах, в яких їй було вказано, при цьому, у позивача було незаконно вилучено паспорт громадянки ОСОБА_7 та посвідку на тимчасове проживання.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які у протилежному випадку вважаються добросовісними.

Згідно документів, наданих відповідачем до свого відзиву, а саме Наказу ректора ЗДМУ № 795-с від 095.11.2012 року позивачка була зарахована на 1 курс II міжнародного факультету ЗДМУ, за спеціальністю «фармація» (а.с.38).

Згідно наказу № 604-с від 22.06.2017 року позивачка була відрахована з II міжнародного факультету ЗДМУ за невиконання навчального плану, та виявила бажання продовжити навчання в ЗІЕІТ (а.с.39).

Згідно листа декана II міжнародного факультету ЗДМУ № 12/515 від 25.04.2018 року, позивачка ОСОБА_3 Гурбангул зареєстрована для повторної участі у складанні ДЛІ «Крок 2 Фармація», який відбудеться 31.05.2018 року (а.с.41).

Згідно протоколу № 7-1 засідання приймальної комісії ЗІЕІТ від 29.06.2017 року та наказу № 04-11 від 29.06.2017 року позивачка разом з іншими іноземними громадянами у кількості 17 осіб була зарахована на підготовче відділення (а.с.32, 33).

Згідно наданої ЗІЕІТ Довідки № 92/18 від 20.03.2018 року ОСОБА_3 Гурбангул приступила до навчання у 2017-18 навчальному році на підготовчому відділенні ПрАТ «ПВНЗ «ОСОБА_4 інституті економіки та інформаційних технлогій» на підставі наказу № 04-11 від 29.06.2017 року. та договору № 27605 від 10.07.2017р (а.с.10).

Отже, доказів того, що позивачка не прибула без поважних причин до визначеного місця навчання, які б спростували інформацію, зазначену в Довідці ЗІЕІТ № 92/18 від 20.03.2018 року, відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене та встановлені у справі обставини а саме те, що ОСОБА_3 Гурбангул перебуває в Україні на підставі належним чином оформлених документів, у тому числі і на право проживання та на право навчання, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній факти належними та допустимими доказами, в порядку ст.251 КУпАП, не підтверджені, а наведені у ній висновки щодо порушення правил перебування в Україні розцінюються не інакше, як припущення, що в силу ст.62 Конституції України, є неприпустимим.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72, 90, 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 Гурбангул до начальника Дніпровського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 березня 2018 року серія ПН МЗП № 136900 по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником Дніпровського РВ у м.Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_3 Гурбангул адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 595 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційне інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінським районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк