Справа № 803/85/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2019 року

Київ

справа №803/85/17

адміністративне провадження №К/9901/10409/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі № 803/85/17 за позовом ОСОБА_2 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

15.04.2019 на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019.

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131780-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік у розмірі 25 000,00 грн.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 15.02.2017, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017, позов задоволено.

Не погодившись з судовими рішеннями, Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

Постановою Верховного Суду від 05.06.2019, касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області задоволено частково, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 15.02.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Після повторного розгляду справи, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 залишено без постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є власником транспортного засобу марки TOYOTA модель HIGHLANDER, рік випуску 2013, з об'ємом двигуна 3456 куб.см., дата реєстрації 03.09.2013, номерний знак та серія транспортного засобу НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

29.06.2016 Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області прийняте податкове повідомлення-рішення №131780-13, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування для сплати транспортного податку у 2016 році, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131780-13 підлягає скасуванню.

Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до Верховного суду з касаційною скаргою на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі № 803/85/17, в якій просить Суд скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №803/85/17 є вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 131780-13 у розмірі 25 000,00грн.

Отже, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі № 803/85/17- не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі №803/85/17.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова