Справа № 679/404/19
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/46/2019
Справа № 679/404/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Ткачук Т.А.,

номер справи 679/404/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2 відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що 23 лютого 2019 року приблизно о 23 годині він поставив свій автомобіль «DACIA», номерний знак НОМЕР_1, на зупинці навпроти магазину «Універмаг», оскільки біля його будинку на просп. Незалежності, 9 не було вільних місць. Наступного дня, коли він забирав авто, то був зупинений інспектором поліції, який виніс відносно нього постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил стоянки.

Мотивуючи свою невинуватість позивач зазначив, що не знав про те, що у даному місці заборонена стоянка автомобілів, оскільки до цього часу така дозволялася в нічний час, про що інформував відповідний знак.

Вважає, що своїми діями він не створив жодних перешкод для інших учасників руху та при винесенні рішення просив врахувати те, що є годувальником сімї з пяти чоловік (троє дітей та батьки пенсіонери).

Також зауважив на порушення його прав при складанні постанови, оскільки він не був ознайомлений зі своїми правами та обовязками, передбаченими ст. 63 Конституції України, протокол складався більше 20 хвилин та в такому не були зазначені свідки.

За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову від 24 лютого 2019 року у справі про накладення на нього штрафу, справу закрити та обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову відповідачем до суду не подано.

27 березня 2019 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій заявив клопотання про витребування у відповідача оскарженої ним постанови серії ДПО 18 №136363.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

12 березня 2019 року ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області даний адміністративний позов був залишений без руху.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року адміністративний позов прийнятий до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, та відповідача зобовязано надати оригінал постанови ДПО18 №136363 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Заслухавши позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтується вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити зважаючи на таке.

Судом установлено, що постановою серії ДПО18 №136363 від 24 лютого 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що останній 24 лютого 2019 року о 11 год. 20 хв. на просп. Незалежності в м. Нетішин здійснив зупинку автомобіля «DACIA», номерний знак НОМЕР_1, ближче, ніж за 30 м до посадкового майданчика для маршрутних транспортних засобів (арк. спр. 4).

ОСОБА_1, вказуючи на протиправність дій відповідача при складанні відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу оскарження рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил зупинки.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 залишив належний йому автомобіль на посадковому майданчику для маршрутних транспортних засобів, порушивши тим самим правила зупинки.

Не заперечував вказаних обставин і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні. Однак вважав, що до нього слід було застосувати за таке правопорушення усне зауваження, а не застосовувати стягнення у виді штрафу.

При цьому суд критично оцінює твердження позивача щодо нерозяснення йому його прав та обовязків, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження вказаних аргументів.

Що стосується вимоги позивача про застосування щодо нього усного зауваження, то суд прийшов наступного висновку.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 24 КУпАП передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:1) попередження; 2) штраф; 2-1) штрафні бали; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт;8) арешт з утриманням на гауптвахті. Законами України може бути встановлено й інші, крім зазначених у цій статті, види адміністративних стягнень.

Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 1 ст. 122 КУпАП).

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З аналізу даних статей вбачається, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, в даному випадку ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд може лише в межах стягнень, які нею передбачені. Застосовувати ст. 22 КУпАП за вказаних обставин може лише орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, а справу про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП розглядають згідно ст. 222 КУпАП - органи Національної поліції. З огляду на викладене, позов не підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов наступного.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України.

Враховуючи приписи наведеної норми закону та зважаючи на відмову у задоволенні позову, суд прийшов висновку, що такі необхідно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5 п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 30100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_2 відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, місце перебування: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 4.

Повне рішення суду складено 25 квітня 2019 року.

Суддя О.М. Гавриленко