Справа № 420/1456/19
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1456/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі представника ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача ОСОБА_2 (згідно довіреності),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справі за позовом Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, за результатом розгляду якого позивач просить суд: підтвердити обґрунтованість поново адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_1) згідно рішення ГУ ДФС в Одеській області від 14.02.2019 року.

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначає, що 12.02.2019 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ № 1024 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1). 13.02.2019 року на підставі даного наказу, направлень на перевірку № 571 від 13.02.2019 року, № 572 від 13.02.2019 року відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПКУ, з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 було здійснено вихід за податковою адресою ФОП ОСОБА_3 13.02.2019 року ФОП ОСОБА_3 пред'явлено копію наказу № 1024 від 12.02.2019 року, службові посвідчення та направлення на перевірку № 571, № 572 від 13.02.2019 року. Проте, ФОП ОСОБА_3 було відмовлено у проведенні перевірки, про що було складено акт про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки від 13.02.2019 року № 135/15-32-40-01. Крім того було складено акт про відмову від підпису у наданні на перевірку та ознайомлення з наказом № 134/15-32-40-01 від 13.02.2019 року. 14.02.2019 року об 11 год. 00 хвл. заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3 Представник відповідача зазначає, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Ухвалою суду від 15.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 09.04.2019 року.

01.04.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з огляду на який відповідач зазначає, що обґрунтованість повного адміністративного арешту майна платника податків мала бути підтверджена протягом 96 годин з дати та часу прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 14.02.2019 року, а саме з 11 години 00 хвилин 14 лютого 2019 року. Вказаний строк сплинув об 11 годині 00 хвилин 20 лютого 2019 року (з урахуванням вихідних днів 16 та 17 лютого 2019 року). Також, представник відповідача зазначає, що рішення про застосування повного адміністративного арешту майна відповідача складено не за формою, що визначена додатком 2 до Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків. Крім цього, відповідач зазначає, що в наказі про проведення перевірки відсутні будь-які посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки.

05.04.2019 року від представника позивач надійшла відповідь на відзив, з огляду на яку позивач не погоджується з доводами представника відповідача та вважає відзив необґрунтованим.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог ГУ ДФС в Одеській області з підстав, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Суд вислухав доводи представників сторін, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

12.02.2019 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято наказ № 1024 про проведення з 13.02.2019 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 тривалістю 10 діб.

13.02.2019 року ГУ ДФС в Одеській області видано головним державним ревізорам-інспекторам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 з 13.02.2019 року № 571 та № 572.

13.02.2019 року перевіряючими складено акт № 135/15-32-40-01 про відмову від допуску до перевірки ОСОБА_3

Також, 13.02.2019 року складено акт № 134/15-32-40-01 про відмову від підпису у направленні на перевірку.

На підставі вищезазначених обставин начальник управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 із зверненням про застосування умовного адміністративного арешту ФОП ОСОБА_3

14.02.2019 року об 11 год. 00 хвл. заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 прийнято рішення про застосування повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3

Суд встановив, що з метою підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ГУ ДФС в Одеській області 14.02.2019 року звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із заявою у відповідності до приписів ст. 283 КАС України.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року у справі № 420/857/19 вказана заява була повернута заявнику у зв'язку із не усуненням недоліків, встановлених ухвалою суду від 15.02.2019 року.

12.03.2019 року звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовом про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_3 в загальному порядку.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України).

Згідно з п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до п.94.19 ст.94 ПК України, адміністративний арешт припиняється у разі відсутності протягом вказаного строку рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів, зокрема, щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частиною 7 ст. 283 КАС України передбачено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Таким чином, з огляду на наведені норми законодавства, суд робить висновок, що застосування арешту є особливим видом забезпечення повноти та об'єктивності проведення податкової перевірки, оскільки ухилення платника податків від проведення перевірки може вказувати на його бажання приховати певні докази, що вказують на його недобросовісність.

В свою чергу запровадження судової перевірки обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, вказує на необхідність судового контролю за діями податкового органу та захист прав платника податків від можливих зловживань з боку податкового органу.

Специфіка виконання податковими органами своїх повноважень та особливості ведення господарської діяльності окремих платників податків викликають необхідність у оперативності застосування адміністративного арешту майна та перевірки його обґрунтованості.

Отже, саме з метою оперативної перевірки наявності підстав для застосування адміністративного арешту і гарантування як прав та охоронюваних законом інтересів платника податків, так і належного здійснення повноважень податковим органом, законодавцем передбачено право податкових органів звертатись до суду із заявами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Саме тому, стаття 283 КАС України встановлює особливий (оперативний) порядок розгляду такої заяви, та імперативно приписує необхідність негайного виконання судового рішення за результатами такого розгляду.

Суд при розгляді вказаної заяви здійснює функцію контролю за правомірністю дій податкового органу щодо застосування арешту, в той час як при розгляді позовні вимоги податкового органу щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків суд розглядає публічно-правовий спір в загальному порядку.

Разом з тим, у положенні пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 Податкового кодексу України чітко визначено, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв'язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10 цієї статті, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Суд зазначає, що диспозиція правової норми п.94.10 ст.94 ПК України містить дозвіл податковому органу, якому ця норма адресована, звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд спроможний такий арешт підтвердити. Недотримання вищеозначеного строку, який в силу абз.2 п.94.10 ст.94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів, а не розсуду суду.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що з моменту прийняття заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 рішення від 14.02.2019 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_3., на час розгляду справи сплинуло 96 годин, адміністративний арешт майна ФОП ОСОБА_3 в силу законодавчих приписів пп. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 Податкового кодексу України вже припинено.

З урахуванням вищевикладеного, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ГУ ДФС в Одеській області.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 14 березня 2019 року у справі №806/2398/16.

Крім того суд зазначає, що згідно з ч.5 ст.283 КАС України, право податкового органу на повторне звернення із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна в порядку загального позовного провадження передбачено лише за умови попередньої відмови у відкритті провадження за заявою.

Разом з тим, як було встановлено судом, заява ГУ ДФС в Одеській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ОСОБА_3, подана до Одеського окружного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 283 КАС України, ухвалою суду від 18.02.2019 року у справі № 420/857/19 була повернута позивачу через не усунення її недоліків. При цьому, рішення про відмову у відкритті провадження за зазначеною заявою податкового органу судом не приймалось.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 243, 245, 246, 250, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Головного управління ДФС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про підтвердження обґрунтованості повного адміністративного арешту майна платника податків.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П'ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - Головне управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ).

Відповідач - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1).

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Бжассо Н.В. у період з 15.04.2019 року по 23.04.2019 року включно на лікарняному, повний текст рішення складений та підписаний судом 24.04.2019 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.