Справа № 826/12509/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2019 року 09:45 № 826/12509/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г. при секретарі судового засідання Ксендзова А.С., за участі представника відповідача - Аблішева В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення № від 05.07.2018, -

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 08 квітня 2019 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02098, м. Київ, вул. Шумського, буд. 1-А, ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденко, буд. 33/19, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.07.2018 № Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки Акту перевірки є безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають нормам податкового законодавства та фактичним обставинам, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі Акту перевірки є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що оскільки можливість вчинення господарських операцій у постачальників ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум», ТОВ «Опт Торг Спешл», ТОВ "Технобуд-Поліс" , ТОВ "Елада Трейд" відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «Телесистеми України» не було підстав для податкового обліку операцій, внаслідок чого останнім занижено суми податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду у підготовчому провадженні.

В судове засідання 08 квітня 2019 року представник позивача не з'явився, 04 квітня 2019 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення звернення громадян від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

У судовому засіданні 08.04.2019 на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № 9213 від 31.05.2018, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Опт Торг Спешл» (код 40243551) за травень 2016 року, ТОВ «Технобуд-Поліс» (код 39025090) та ТОВ «Елада Трейд» (код 40880568) за грудень 2016 року, ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» (код 40462777) за січень 2017 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (код 34726705) (тел.: , e-mail: ) з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Опт Торг Спешл» (код 40243551) за травень 2016 року, ТОВ «Технобуд-Поліс» (код 39025090) та ТОВ «Елада Трейд» (код 40880568) за грудень 2016 року, ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» (код 40462777) за січень 2017 року» від 18.06.2018 № 606/26-15-14-04-05/34726705 (далі - Акт перевірки).

За висновками Акту перевірки встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість, в періоді, що перевірявся на загальну суму 714 931,00 грн., в тому числі: - травень 2016 року у сумі 170 010,00 грн., грудень 2016 року у сумі 344 843,00 грн., січень 2017 року у сумі 200 078,00 грн.

Як вбачається зі змісту Акту перевірки, ГУ ДФС у м. Києві під час перевірки встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України», надалі іменується «Замовник», в особі директора Жолинського Віктора Болеславовича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Опт Торг Спешл», надалі іменується «Виконавець», в особі директора Поляка Віктора Яношовича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали Договір підряду від 11.05.2016 про наступне:

1.1. Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати згідно робочої проектної документації, умов даного Договору, локального кошторису та договірної ціни роботи по будівництву телекомунікаційних об'єктів Замовника в обумовлений Договором термін

1.3. Забезпечення будівництва технологічним обладнанням, апаратурою та інструментами, що необхідні для виконання робіт по даному Договору, покладається на Виконавця.

1.4. Виконання проектно-вишукувальних робіт телекомунікаційних мереж.

2.1. Загальна вартість будівельних робіт за цим Договором визначається на підставі укладених локальних кошторисів та договірних цін, що укладаються між' сторонами на кожний об'єкт будівництва окремо і є невід 'ємною частиною даного Договору.

2.3. Замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних повноважними представниками Сторін наступних документів:

Акту прийому-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в),

Акту здачі-прийняття проектно-вишукувальних робіт.

3.2. Датою завершення робіт Виконавцем вважається дата підписання Сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт.

5.2.2. Виконавець виконує на свій ризик, власними і залученими силами та засобами усі передбачені Договором роботи і здає їх Замовнику.

9.1. Договір набирає сили з дати його підписання обома Сторонами та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань.

На підставі вищевказаного договору були виписані акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2016 року та податкові накладні (підписані директором ТОВ «Опт Торг Спешл» Поляк В.Я. та директором ТОВ «Телесистеми України» Жолинським В.Б.).

Згідно звіту ТОВ «Опт Торг Спешл» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за травень 2016 року - працюючих 10 осіб.

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) II квартал 2016 року - працюючих 9 осіб; сума нарахованого доходу у кожного працюючого 3600,00 грн. за квартал; всі прийняті на роботу 19.04.2016, звільнені - 30.06.2016.

З'ясовано, що операції здійснені ТОВ «Опт Торг Спешл» не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації вищезазначених послуг від контрагента ГОВ «Опт Торг Спешл» на адресу ТОВ «Телесистеми України» , що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Опт Торг Спешл» та ТОВ «Телесистеми України» на суму 1 020 060,00 грн., у тому числі ПДВ 170 010,00 грн., здійснені без мети настання реальних наслідків.

Крім того, зі змісту Акту перевірки вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України», надалі іменується «Покупець», в особі директора Жолинського Віктора Болеславовича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Елада Трейд», надалі іменується «Постачальник», в особі директора Малюги Анатолія Олександровича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали Договір поставки від 06.12.2016 № 1017 про наступне:

1.1. Постачальник зобов'язується поставити у власність Покупця обладнання, продукцію матеріально-технічного призначення, узгоджену Сторонами у відповідних специфікаціях до Договору, а Покупець зобов'язується прийняти поставлений товар і оплатити його вартість, передбачену Договором.

2.1. Фактично поставлена кількість Товару, прийнятого Покупцем, визначається згідно даних товаросупроводжувальних документів встановленої форми.

3.3. Постачальник зобов'язується передати Товар у розпорядження Покупця в узгодженому у Специфікації Сторонами місці поставки. Датою поставки вважається дата відмітки представника Покупця про прийом Товару на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих Постачальником.

3.5. З метою доведення поставки Постачальник надає Покупцеві наступні документи: відповідні товаросупроводжувальні документи, рахунок-фактуру, видаткову накладну, податкову накладну.

4.1. Ціна одиниці Товару і загальна вартість кожної партії Товару, що поставляється, вказується Сторонами у відповідних специфікаціях до Договору.

7.1. Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Суму податку на додану вартість за зазначеній податковій накладній включено ТОВ «Телесистеми України» до податкового кредиту за грудень 2016 року, відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за відповідний період.

Згідно картки рахунку 631 на початок перевіряємого періоду кредиторська та дебіторська заборгованість відсутня, на кінець перевіряємого періоду кредиторська заборгованість становить 594 060,00 грн.

Згідно звіту ТОВ «Елада Трейд» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за грудень 2016 року - не подано.

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) IV квартал 2016 року - не подано.

Отже, перевіркою з'ясовано, що операції здійснені ТОВ «Елада Трейд» не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації вищезазначеного товару від контрагента ТОВ «Елада Трейд» на адресу ТОВ «Телесистеми України», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Елада Трейд» та ТОВ «Телесистеми України» на суму 594 080,00 грн., у тому числі ПДВ 99 010,00 грн., здійснені без мети настання реальних наслідків.

Також, перевіркою встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України», надалі іменується «Замовник», в особі директора Жолинського Віктора Болеславовича, що діє на підставі Статуту, з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Технобуд-Поліс», надалі іменується «Виконавець», в особі директора Фрунзи Андрія Івановича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, уклали Договір підряду від 06.09.2016 № 532 про наступне:

1.1. Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати згідно робочої проектної документації, умов даного Договору, локального кошторису та договірної ціни роботи по будівництву телекомунікаційних об'єктів Замовника в обумовлений Договором термін

1.2. Забезпечення будівництва технологічним обладнанням, апаратурою та інструментами, що необхідні для виконання робіт по даному Договору, покладається на Виконавця.

1.4. Виконання проектно-вишукувальних робіт телекомунікаційних мереж.

2.1. Загальна вартість будівельних робіт за цим Договором визначається на підставі укладених локальних кошторисів та договірних цін, що укладаються між сторонами на кожний об'єкт будівництва окремо і є невід 'ємною частиною даного Договору.

2.3. Замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних повноважними представниками Сторін наступних документів:

Акту прийому-передачі виконаних робіт (форма КБ-2в),

Акту здачі-прийняття проектно-вишукувальних робіт.

3.2. Датою завершення робіт Виконавцем вважається дата підписання Сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт.

5.2.2. Виконавець виконує на свій ризик, власними і залученими силами та засобами усі передбачені Договором роботи і здає їх Замовнику.

9.1. Договір набирає сили з дати його підписання обома Сторонами та діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань.

Суму податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Телесистеми України» до податкового кредиту за грудень 2016 року, відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за відповідний період.

Згідно картки рахунку 631 на початок перевіряємого періоду кредиторська заборгованість становить 1 598 700,00 грн., на кінець перевіряємого періоду кредиторська заборгованість становить 1 607 470,00 грн.

Згідно звіту ТОВ «Технобуд-Поліс» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (формаД4) за грудень 2016 року - працюючих 1 особа.

Фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва за 2016 рік не подано тому визначити балансову вартість основних засобів неможливо.

З'ясовано, що операції здійснені ТОВ «Технобуд-поліс» не мали реального характеру, оскільки не підтверджено факт реалізації вищезазначених послуг від контрагента ТОВ «Технобуд-поліс» на адресу ТОВ «Телесистеми України», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Технобуд-поліс» та ТОВ «Телесистеми України» на суму 1 474 999,00 грн., у тому числі ПДВ 245 833,00 грн., здійснені без мети настання реальних наслідків.

Щодо перевірки взаємовідносин ТОВ «Телесистеми України» () з підприємством-постачальником ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» (), в Акті перевірки зазначається, що суму податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ «Телесистеми України» до податкового кредиту за січень 2017 року, відображено у додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за відповідний період.

Згідно картки рахунку 631 на початок перевіряємого періоду дебіторська та кредиторська заборгованість відсутня, на кінець перевіряємого періоду переуступка права вимоги боргу на ТОВ «Технобуд-поліс», сума 1 200 466,80 грн.

Інформація по контрагенту-постачальнику ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» (код 40462777):

ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» перебуває на обліку в ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС.

Директор, головний бухгалтер та засновник - ОСОБА_7 (станом на дату написання акта та здійснення операцій).

Перебуває на загальній системі оподаткування.

Згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за січень 2017 року - працюючих 1 особа, жінка.

З інформації зазначеної в наданих до перевірки документах, виписаних ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» на адресу ТОВ «Телесистеми України» (акти надання послуг), неможливо встановити кількість людей, що були задіяні у вказаних роботах, результати наданих робіт, також у актах відсутні посилання на інші документи, що підтверджують виконання робіт, що не дає змогу встановити реальність наданих послуг.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.07.2018 № , відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 1 072 397,00 грн., з них 714 931,00 грн. - за податковим зобов'язанням та 357 466,00 грн. - за штрафними санкціями.

Незгода позивача із даним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 67 Конституції України платники податків повинні сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в інформаційному листі від 02 червня 2011 року №742/11/13-11, судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. При цьому в обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Таким чином, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій між ТОВ «Телесистеми України» та ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум», ТОВ «Опт Торг Спешл», ТОВ «Технобуд-Поліс», ТОВ «Елада Трейд» мету придбання послуг, обставини використання придбаних послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції (чи були платниками податку на додану вартість).

Суд враховує, що аналіз реальності господарської операції повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків, усіх первинних документів, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт тощо та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення № 88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення № 88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов'язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов'язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «Телесистеми України» та ТОВ «Опт Торг Спешл» (код 40243551) за травень 2016 року, ТОВ «Технобуд-Поліс» (код 39025090) та ТОВ «Елада Трейд» (код 40880568) за грудень 2016 року, ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» (код 40462777) за січень 2017 року - відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, таким чином у ТОВ «Телесистеми України» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Крім того, судом встановлено, що під час перевірки відповідно до наданих копій актів приймання виконаних будівельних робіт відповідачем здійснено аналіз часу, який було витрачено на виконання вказаних робіт та встановлено неможливість виконання власними силами ТОВ «Опт Торг Спешл» такого обсягу робіт.

Так, ТОВ «Опт Торг Спешл» виконано робіт для ТОВ «Телесистеми України» відповідно до наданих актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2016 року у розмірі 7542,00 люд-годин.

Аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних за травень 2016 року не встановлено залучення підприємством ТОВ «Опт Торг Спешл» стороннього трудового ресурсу та основних засобів.

Також, судом встановлено, що ТОВ «Технобуд-Поліс» виконало робіт для ТОВ «Телесистеми України» відповідно до наданих актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за грудень 2016 року у розмірі 21 900,37 люд-годин.

Аналізом даних Єдиного реєстру податкових накладних за грудень 2016 року не встановлено залучення підприємством ТОВ «Технобуд-Поліс» стороннього трудового ресурсу та основних засобів.

Під час перевірки відповідно до наданих копій актів приймання виконаних будівельних робіт здійснено аналіз часу, який було витрачено на виконання вказаних робіт та встановлено неможливість виконання власними силами ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» такого обсягу робіт.

ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» виконано робіт для ТОВ «Телесистеми України» відповідно до наданих актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за січень 2017 року у розмірі 14 400,65 люд-годин.

Частиною першою статті 50 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971, зі змінами та доповненнями, нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Підприємства і організації при укладенні колективного договору можуть встановлювати меншу норму тривалості робочого часу, ніж передбачено в частині першій цієї статті.

Листом Міністерства соціальної політики України та від 20.07.2015 № 10846/0/14-15/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік» визначено, що норма робочого часу на 2016 рік при 40-годинному робочому тижні складає 2003,0 години.

Отже, суд погоджується з висновками викладеними в акті перевірки стосовно того, що з врахуванням вищезазначеного листа та інформації зазначеної в актах надання послуг при нормі робочого часу за травень 2016 року - 152,0 годин для виконання робіт на ТОВ «Опт Торг Спешл» повинні були працювати в травні 2016 року - 50 робітників.

Також, з врахуванням листа Міністерства соціальної політики України та від 20.07.2015 № 10846/0/14-15/13 та інформації зазначеної в актах надання послуг при нормі робочого часу за грудень 2016 року - 176,0 годин для виконання робіт на ТОВ «Технобуд-Поліс» повинні були працювати в грудні 2016 року - 124 робітника.

З врахуванням вищезазначеного листа та інформації зазначеної в актах надання послуг при нормі робочого часу за січень 2017 року - 159,0 годин для виконання робіт на ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» повинні були працювати в січні 2017 року - 90 робітників.

Крім того, з інформації зазначеної в документах, виписаних ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум», ТОВ «Опт Торг Спешл», ТОВ «Технобуд-Поліс» на адресу ТОВ «Телесистеми України» (акти надання послуг), неможливо встановити кількість людей, що були задіяні у вказаних роботах, результати наданих робіт, також у актах відсутні посилання на інші документи, що підтверджують виконання робіт, що не дає змогу встановити реальність наданих послуг.

ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум» у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за перевіряємий період відображає одного працюючого (він є і директор, і засновник, і бухгалтер). Тобто, будь-яких інших працівників за цивільно-правовими договорами до виконання вищезазначених послуг не залучалось.

Відсутня будь-яка інформація про підтвердження кваліфікації у працівників, при виконанні вищезазначених робіт (будівельно-монтажні роботи) необхідна відповідна кваліфікація у працівників, спеціальні знання високого рівня, значна кількість працівників.

Також суд звертає увагу на те що, господарська діяльність ТОВ «Будівельна компанія «Елізіум», ТОВ «Опт Торг Спешл», ТОВ «Технобуд-Поліс», ТОВ «Елада Трейд» мають наступні ознаки нереальності здійснення операцій, а саме: відсутній рух активів, зобов'язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій (відсутній кваліфікований персонал; незначний штат працюючих осіб при тому, що статутна діяльність потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою); відсутні основні фонди; платник не знаходиться за місцезнаходженням, невідповідність номенклатури реалізованих та придбаних товарів (робіт послуг).

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з постачання товару фактично не мали реального характеру, замовлення та виконання робіт оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов'язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 встановлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв'язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

В силу норми ч. 2 ст. 19 Конституції Українипосадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватисяКонституції Українита діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02098, м. Київ, вул. Шумського, буд. 1-А, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 квітня 2019 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа