Справа № 520/874/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р. № 520/874/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кікояна Г.О.,

представника позивача - Ігнатенко О.О.,

представника відповідача - Зекової С.П.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/874/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018, № 3 від 23.08.2018 та № 3 від 23.08.2018, прийняті на підставі акту перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував та зазначив, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області проведена планова документальна виїзна перевірка ТОВ "Спецтехніка +" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, валютного - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

Результати перевірки оформлені актом № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме:

- по податку на прибуток: п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями), з урахуванням п.6, п.11 П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31 грудня 1999 року N318, положень ст. 1 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну -суму 2866338грн, у тому числі за 2015 рік - на 67966 грн, за 2016 рік - на 328072 грн, за 2017 рік - на 2470300 грн, з них за 2-й квартал 2017 року - 2470300 грн, та завищено від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на 415400 грн за 2017 рік;

- по податку на додану вартість: п.п.44.1 ст.44, п.п.14,1.36 п. 14.1 ст.14, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст. 198, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, загальну суму 3250480 грн, в тому числі за жовтень 2015 - на 30869 грн, за листопад 2015 - на 36324 грн, за грудень 2015 - на 4097 грн, за лютий 2016 - на 4227 грн, за листопад 2016 - на 364525 грн, за травень 2017 - на 2511271 грн, за червень 2017 - на 267278 грн, за липень 2017 - на 31889,00 грн.

З вказаного акту перевірки вбачається, що підставою для зафіксованих порушень слугував висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

На підставі висновків акту перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 3 від 23.08.2018 з податку на додану вартість, яким збільшено суму податкового зобов'язання в розмірі 3250480,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 812620,00 грн;

- № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток приватних підприємства, яким збільшено суму податкового зобов'язання в розмірі 2866338,00 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 699593,00 грн;

- № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток, яким зменшено суму податкового зобов'язання в розмірі 415400,00 грн.

Оцінюючи обґрунтованість прийнятих відповідачем рішень, суд зазначає наступне.

30.09.2015 між ТОВ "Спецтехніка +" (покупець) та TOB "СХІД-ОПТ-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки № 30-09-П, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору в загальному вартість розмірі 273106,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 45517,67 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується видатковою накладною № РН-021003 від 02.10.2015 на загальну суму - 273106,00 грн, в т.ч ПДВ - 45517,67 грн та податковою накладною № 11 від 02.10.2015 на загальну суму - 273106,00 грн, в т.ч ПДВ - 45517,67 грн.

10.11.2015 між ТОВ "Спецтехніка +" (покупець) та TOB "СХІД-ОПТ-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки № 10/11-01, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), а покупець - прийняти у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору в загальному розмірі 20000,00 грн, в т.ч. ПДВ -3333,33 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується видатковою накладною № РН-111102 від 11.11.2015 на загальну суму - 20000,00 грн, в т.ч ПДВ - 3333,33 грн та податковою накладною № 8 від 11.11.2015 на загальну суму - 20000,00 грн, в т.ч ПДВ - 3333,33 грн.

20.10.2015 між ТОВ "Спецтехніка +" (покупець) та TOB "СХІД-ОПТ-ТОРГ" (постачальник) укладено договір поставки № 20/10-1, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 160000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 26666,67 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № РН-281003 від 28.10.2015 на загальну суму - 130000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 21666,67 грн та № РН-041102 від 04.11.2015 на загальну суму - 30000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 5000,00 грн;

- податковими накладними: № 81 від 28.10.2015 на загальну суму - 130000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 21666,67 грн, № 2 від 04.11.2015 на загальну суму - 30000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 5000,00 грн.

Здійснення оплати по зазначеним вище договорам підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 21.10.2015, 22.10.2015, 27.10.2015, 04.11.2015, 12.11.2015.

Судом встановлено, що частина товару реалізована підприємством ТОВ "Торговий будинок "Спецтехніка" згідно договору поставки № 20-11- ЗЧ від 20.11.2015, що підтверджується відповідною видатковою накладною № 20 від 20.11.2015. Оплата за вказаний товар підтверджується відповідними банківськими виписками.

Інший товар - використаний в господарській діяльності позивача, а саме при проведенні передпродажної підготовки реалізуємих підприємством транспортних засобів, що підтверджується відповідними актами списання товарів, видатковими накладними, договорами, банківськими виписками (т. 1 - а.с. 228-250, т.2 - 1-165).

09.11.2016 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Ной Трейд" (постачальник) укладено договір поставки № 09/11-16, згідно умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2187148,39 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 364524,73 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № 161110-004 від 10.11.2016, № 161111-001 від 11.11.2016, № 161111-003 від 11.11.2016, № 161114-02 від 14.11.2016, № 161115-001 від 15.11.2016, № 161116 -002 від 16.11.2016, № 161117-001 від 17.11.2016, № 161117-002 від 17.11.2016, № 161118-001 від 18.11.2016, № 161118-002 від 18.11.2016 на загальну суму 2187148,39 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 364524,73 грн;

- податковими накладними: № 246 від 10.11.2016, № 204 від 11.11.2016, № 241 від 11.11.2016, № 205 від 14.11.2016, № 206 від 15.11.2016, № 207 від 16.11.2016, № 242 від 17.11.2016, № 243 від 17.11.2016, № 244 від 18.11.2016, № 245 від 18.11.2016.

Здійснення оплати по вказаним вище договорам підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 28.11.2016, 29.11.2016.

Судом встановлено, що товар, придбаний позивачем в ТОВ "Ной Трейд" був використаний позивачем в господарські діяльності, а саме, при проведенні передпродажної підготовки реалізуємих підприємством транспортних засобів, що підтверджується відповідними актами списання товарів, видатковими накладними, договорами, банківськими виписками (т. 200 -250, т.3 - 1-83).

24.04.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Грейс Трейд" (постачальник) укладено договір поставки № 24/04-К, згідно умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (коток дорожній), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору, а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2750000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 458333,33 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується: видатковою накладною № 0000341 від 02.06.2017 на загальну суму 2750000,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 458333,33 грн, актом приймання-передачі транспортного засобу від 02.06.2017, податковими накладними № 89 від 31.05.2017, № 1 від 01.06.2017, № 2 від 02.06.2017, товарно-транспортною накладною № Р119 від 01.06.2017

Здійснення оплати по даному договору підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 31.05.2017, 01.06.2017, 02.06.2017, 06.06.2017.

Придбаний у вищевказаного контрагента товар був використаний позивачем в подальшій господарській діяльності, що підтверджується договором № 24/04/2017-3 від 24.04.2017, актом приймання передачі транспортного засобу від 06.06.2017, видатковою накладною № 31 від 06.06.2017, податковою накладною № 1 від 09.06.2017.

17.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Центрторг ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 17/05-Ф, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2289301,17 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 381550,20 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № 18-05-1 від 18.05.2017, № 19-05-1 від 19.05.2017, № 19-05-2 від 19.05.2107, № 19-05-3 від 19.05.2017, № 26-05-5 від 26.05.2017, № 26-05-6 від 26.05.2017, № 26-05-7 від 26.05.2017, № 26-05-8 від 26.05.2017, № 29-05-1 від 29.05.2017 на загальну суму 2 289301,17 грн, в т.ч. ПДВ 20 %- 381 550,20 грн;

- податковими накладними: № 40 від 18.05.2017, № 60 від 19.05.2017, № 61 від 19.05.2017, № 62 від 19.05.2017, № 160 від 26.05.2017, № 161 від 26.05.2017, № 162 від 26.05.2017, № 163 від 26.05.2017, № 187 від 29.05.2017.

Здійснення оплати по даному договору підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за наступні періоди: 26.06.2017, 27.06.2017, 29.06.2017.

Товар, придбаний позивачем у вказаного контрагента був використаний в господарські діяльності підприємства, що підтверджується актоми списання товарів № 16 від 30.05.2018, договором поставки № КП 02.05-01 від 02.05.2018, видатковою накладною № 14 від 31.05.2018, актом списання товарів № 16 від 30.05.2018, виписками банку.

17.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "ТЕК ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 17/05-ТЮ, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 2018 474,21 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 336412,37 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується наступними доказами:

- видатковими накладними № 19-05- ТЮ-1 від 19.05.2017, № 19-05-ТЮ-2 від 19.05.2017, № 19-05-ТЮ-З від 19.05.2107, № 19-05-ТЮ-4 від 19.05.2017, № 23-05-ТЮ-1 від 23.05.2017, № 23-05-ТЮ-2 від 23.05.2017, № 23-05-ТЮ-3 від 23.05.2017, № 23-05-ТЮ-4 від 23.05.2017 на загальну суму 2018474,21 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 336412, 37 грн.

- податковими накладними № 60 від 19.05.2017, № 61 від 19.05.2017, № 62 від 19.05.2017, № 63 від 19.05.2017, № 101 від 23.05.2017, № 102 від 23.05.2017, № 103 від 23.05.2017, № 104 від 23.05.2017, № 187 від 29.05.2017.

Здійснення оплати по даному договору підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками за 12.06.2017.

23.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Торгопт-СК" (постачальник) укладено договір поставки № 23/05-Ф, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 1502547,60 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 250424,60 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується видатковими накладними: № 25-05-1 від 25.05.2017, № 25-05-2 від 25.05.2017, № 26-05-1 від 26.05.2107, № 26-05-2 від 26.05.2017, № 26-05-3 від 26.05.2017, № 26-05-4 від 26.05.2017 на загальну суму 1502 547,60 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 250424,60 грн.

- податковими накладними № 140 від 25.05.2017, № 141 від 25.05.2017, № 165 від 26.05.2017, № 166 від 26.05.2017, № 167 від 26.05.2017, № 168 від 26.05.2017.

22.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (замовник) та ТОВ "Торгопт-СК" (виконавець) укладений договір про надання послуг № 22/05-В, згідно з умовами якого, виконавець взяв на себе зобов'язання щодо проведення технічного огляду, передпродажної підготовки та дообладнання автопідйомника автоматичного гідравлічного ТК-G-NextAGP 20К.

Факт наданих за даним договором послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг № 23-05-1 від 23.05.2017 та № 23-05-2 від 23.05.2017 на загальну суму 493800,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 82300,00 грн, податковими накладними № 102 від 23.05.2017 та № 103 від 23.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договорам з ТОВ "Торгопт-СК" підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 27.06.2017, 29.06.2017, 30.06.2017, 03.07.2017,

15.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Виолент ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 15/05-ЗЧМ, згідно з умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 1984524,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 330754,00 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується наступними документами:

- видатковими накладними № ВЮ-18/05-1 від 18.05.2017, № ВЮ-18/05-2 від 18.05.2017, № ВЮ-18/05-3 від 18.05.2107, № ВЮ-18/05-4 від 18.05.2017, № ВЮ-25/05-1 від 25.05.2017, № ВЮ-25/05-2 від 25.05.2017, № ВЮ-25/05-3 від 25.05.2017, № ВЮ-25/05-4 від 25.05.2017 на загальну суму 1984524,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 330754,00 грн;

- податковими накладними: № 41 від 18.05.2017, № 42 від 18.05.2017, № 43 від 18.05.2017, № 44 від 18.05.2017, № 140 від 25.05.2017, № 141 від , № 142 від 25.05.2017, № 145 від 25.05.2017.

Здійснення оплати по даному договору підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 03.07.2017, 04.07.2017.

16.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Леонс" (постачальник) укладено договір поставки № 16/05-ЗМ, згідно умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 998129,50 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 166354,93 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується наступними доказами:

- видатковими накладними N 41 від 17.05.2017, № 39 від 17.05.2017, N 42 від 17.05.2017, № 40 від 17.05.2017 на загальну суму 998129,50 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 166354,93 грн;

- податковими накладними: № 20 від 17.05.2017, №21 від 17.05.2017, № 22 від -17.05.2017, № 23 від 17.05.2017, № 26 від 17.05.2017, № 43 від 18.05.2017.

Також, в процесі здійснення господарської діяльності між ТОВ "Спецтехніка+" (замовник) та ТОВ "Леонс" (виконавець) укладено договір № 14/05-Д від 14.05.2017, згідно з умовами якого, виконавець взяв на себе зобов'язання щодо проведення діагностики, налаштування, регулювання автомобілю TK-G-NextAGP 20К, встановленню КОМ на автомобіль TK-G-NextAGP 20К, встановлення надрамника з гідрообладнанням, дооснащення автопідйомника автомобілю гідравлічного TK-G- NextAGP 20К.

Факт наданих за даним договором послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг № 46 від 22.05.2017 та № 45 від 22.05.2017 на загальну суму 410820,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 68470,00 грн, податковими накладними № 83 від 22.05.2017 та № 84 від 22.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договорам з ТОВ "Леонс" підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 08.06.2017, 09.06.2017, 12.06.2017, 13.06.2017, 14.06.2017, 26.06.2017, 27.06.2017.

16.05.2017 між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Димакс-Юг" (постачальник) укладено договір поставки № 16/05-1 відповідно до якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі, визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 1944240,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 324040,00 грн.

Виконання вказаного договору підтверджується:

- видатковими накладними № 17/05-Д-1 від 17.05.2017, № 17/05-Д-2 від 17.05.2017, № 17/05-Д-З від 17.05.2107, № 17/05-Д-5 від 17.05.2017, № 25/05-Д-1 від 25.05.2017, № 25/05-Д-2 від 25.05.2017, № 25/05-Д-З від 25.05.2017, № 25/05-Д-4 від 25.05.2017 на загальну суму 1944240,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 324040,00 грн;

- податковими накладними: № 21 від 17.05.2017, № 22 від 17.05.2017, № 23 від 17.05.2017, № 24 від 17.05.2017, № 140 від 25.05.2017, № 141 від 25.05.2017, № 143 від 25.05.2017, № 144 від 25.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договором підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 04.07.2017, 05.07.2017.

19.05.2017 року між ТОВ "Спецтехніка+" (покупець) та ТОВ "Мегаполис ЮГ" (постачальник) укладено договір поставки № 19/05-Ф, відповідно до якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (автозапчастини), у кількості та номенклатурі, визначений у п.2.2 даного договору , а покупець - прийняти та оплатити товар на умовах цього договору на загальну суму 969712,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 161618,17 грн.

Виконання даного договору підтверджується наступними документами:

- видатковими накладними № 19/05-Ф-1 від 22.05.2017, № 19/05-Ф-2 від 22.05.2017, № 19/05-Ф-З від 22.05.2017, № 19/05-Ф-4 від 22.05.2017 на загальну суму 969712,00 грн, в т.ч. ПДВ 20 % - 161618,17 грн;

- податковими накладними: № 80 від 22.05.2017, № 81 від 22.05.2017, № 82 від 22.05.2017, № 83 від 22.05.2017.

Також, процесі здійснення господарської діяльності між ТОВ "Спецтехніка+" (замовник) та ТОВ "Мегаполис ЮГ" (виконавець) укладено договір № 12/05-Д від 12.05.2017, згідно з умовами якого, виконавець взяв на себе зобов'язання щодо проведення дообладнання автомобілю FA3-21R22-50, проведенню техогляду а/м TA3-21R22-50, проведенню передпродажної підготовки а/м FA3-21R22-50, дообладнанню а/м MA3-6312C3525-010, проведенню техогляду та передпродажної підготовки а/м MA3-6312C3525-010.

Факт наданих за даним договором послуг підтверджується відповідними актами наданих послуг № 12-05-Д-1 від 16.05.2017, № 12-05-Д-2 від 17.05.2017, № 12-05-Д-З від 18.05.2017, № 12-05-Д-4 від 18.05.2017 на загальну суму 941640,00 грн, в т.ч. ПДВ 20% - 159940,00 грн, податковими накладними № 7 від 16.05.2017, № 20 від 17.05.2017, № 42 18.05.2017, № 43 від 18.05.2017.

Здійснення оплати по вказаним договорам з ТОВ "Мегаполис ЮГ підтверджується банківськими виписками за наступні періоди: 03.07.2017 та 04.07.2017.

Крім того, на подальшу реалізацію товарів за вказаними вище контрагентами позивачем надано до суду акти списання товарів, договори, видаткові накладні, банківські виписки (т. 4 а.с. 37-216).

В акті перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018 фахівці Головного управління ДФС у Харківській області посилаються на податкові інформації щодо ТОВ "Димакс-ЮГ" та ТОВ "Центрторг ЮГ", відповідно до яких встановлено відсутність підприємств за їхніми місцезнаходженнями.

З приводу даного твердження суд зазначає наступне.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов'язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме: платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Така ж правова позиція зазначена в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 у справі № К/800/36098/13 та від 29.01.2014 № К/9991/81114/11.

Зокрема, суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), у яких, перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Також, суд критично ставиться до посилань податкового органу на той факт, що оскільки у ТОВ "Тек ЮГ" відсутні власні основні засоби, складські приміщення, транспортні засоби, не можливо виконати господарські операції з позивачем, оскільки вказане підприємство не обмежено можливістю залучення до виконання робіт субпідрядників-неплатників ПДВ, операції з якими не відображаються в ЄРПН та не позбавлено права залучати матеріально-технічні та трудові ресурси.

В акті перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018 контролюючий орган зазначив про порушення кримінальних справ щодо посадових осіб вказаних вище контрагентів позивача з посиланням на ухвали суду та протоколи допиту свідків.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Належними та допустимими в розумінні статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо винесення обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

У звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

Джерелом відомостей для заповнення звіту про фінансові результати є дані регістрів бухгалтерського обліку, що містять інформацію про доходи, витрати, прибуток, збитки та сукупний дохід.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Згідно з п. 7 П(С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 17 П(С)БУ 16 Витрати, пов'язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Згідно до п.18 П(С)БУ 16, до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв'язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов'язкові платежі (крім податків, зборів та обов'язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов'язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Отже, до складу валових витрат можуть бути віднесені витрати, які безпосередньо пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг).

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За правилами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1.статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об'єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Суд зазначає, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження взаємовідносин із ТОВ "СХІД-ОПТ-ТОРГ", ТОВ "Ной Трейд", ТОВ "Грейс Трейд", ТОВ "Центрторг ЮГ", ТОВ "ТЕК-ЮГ", ТОВ "Торопт СК", ТОВ "Виолент ЮГ", ТОВ "Леонс", ТОВ "Димакс ЮГ", ТОВ "Мегаполис ЮГ" за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, контролюючим органом не доведено.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, суд вважає, що документи, надані позивачем, мають всі обов'язкові реквізити, зокрема, дату, місце складення документу, результат проведених робіт, підписи повноважних осіб, підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та взаємовідносин із із ТОВ "СХІД-ОПТ-ТОРГ", ТОВ "Ной Трейд", ТОВ "Грейс Трейд", ТОВ "Центрторг ЮГ", ТОВ "ТЕК-ЮГ", ТОВ "Торопт СК", ТОВ "Виолент ЮГ", ТОВ "Леонс", ТОВ "Димакс ЮГ", ТОВ "Мегаполис ЮГ".

За викладених обставин, суд вважає, що спірні господарські операції позивача були пов'язані з господарською діяльністю позивача, спричиняючи зміни в структурі його активів, підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Отже, з огляду на вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтоване та правомірне формування позивачем даних податкового обліку по господарським взаємовідносинам з взаємовідносин із із ТОВ "СХІД-ОПТ-ТОРГ", ТОВ "Ной Трейд", ТОВ "Грейс Трейд", ТОВ "Центрторг ЮГ", ТОВ "ТЕК-ЮГ", ТОВ "Торопт СК", ТОВ "Виолент ЮГ", ТОВ "Леонс", ТОВ "Димакс ЮГ", ТОВ "Мегаполис ЮГ".

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених висновків в акті перевірки № 2737/20-40-03-07/38157851 від 05.07.2018, а відтак і законності спірних податкових повідомлень-рішень.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" (місцезнаходження - Сабурівська набережна, буд. 7, м. Харків, 61000, ідентифікаційний код - 38157851) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження - вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018 з податку на додану вартість в загальному розмірі 4063100 (чотири мільйони шістдесят три тисячі сто) грн 00 коп.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 3565931 (три мільйони п'ятсот шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять одна) грн 00 коп.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 3 від 23.08.2018 з податку на прибуток в загальному розмірі 415400 (чотириста п'ятнадцять тисяч чотириста) грн 00 коп.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтехніка +" (ідентифікаційний код - 38157851) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (ідентифікаційний код - 39599198) судовий збір у розмірі 19210 (дев'ятнадцять тисяч двісті десять) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 квітня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко