Справа № 640/20038/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів -Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила:

- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування норм Закону України «Про державну службу» в редакції від 02.03.2015 та перерахунку пенсії ОСОБА_3 у розмірі 60% від суми заробітку.

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2018 розрахувати розмір пенсії ОСОБА_2 у розмірі 87% заробітної плати починаючи з 09.02.2017.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку її пенсії із застосуванням зменшеного загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку (з 87% до 60%).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.01.2018 у справі №752/5917/17 позов задоволено частково. Визнано дії Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, отриманої за місцем роботи, неправомірними. Зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсії, виходячи з розміру заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за період з серпня 2008 року по вересень 2010 року на підставі довідки №186 від 27.10.2016 року, виданої Київською митницею Державної фіскальної служби Міжнародний аеропорт «Бориспіль», та довідки № 61 від 24.03.2017 року, виданої Київською митницею Державної фіскальної служби Міжнародний аеропорт «Бориспіль», починаючи з 09.02.2017 року.

04.07.2018 Голосіївським районним судом м. Києва в справі №752/5917/17 видано виконавчий лист.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.08.2018 у справі №752/5917/17 замінено сторону виконавчого провадження - боржника - Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, будинок 16, ).

Листом від 01.11.2018 №102600/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача, що з 26.11.2010 ОСОБА_2 призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», розмір якої був розрахований в розмірі 87% від суми заробітної плати (4274,07х87%) та складав 3718,44грн, а з урахуванням призначеної згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доплати в розмірі 243,89грн, загальний розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» становив 3 962,33грн.

Відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016р., державні службовці мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (відомості Верховної Ради України, 1993р. №52, ст.490 з наступними змінами).

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» в редакції від 02.03.2015 №213-VІІІ, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищевикладене, після проведеного перерахунку основний розмір її пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» розрахований в розмірі 60% від суми заробітної плати (4659,12X60%) та складає 2795,47 грн., до розміру пенсії за віком призначено доплату згідно Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в розмірі 243,89 грн., та загальний розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з 09.02.2017 буде становити - 3039,36 грн.

Таким чином, після виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/5917/17 розмір отримуваної позивачем пенсії зменшується.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Положеннями ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

За змістом наведених норм, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Стаття 37 Закону України «Про державну службу» регулює правовідносини з призначення пенсії, а не її перерахунку, що не є тотожним поняттям.

Зміни у законодавстві щодо підстав призначення та розміру пенсії в частині визначення розміру відсотку заробітної плати стосуються осіб, які звернулись за призначенням пенсії після набуття чинності такими змінами законодавства, та не можуть застосовуватися при здійсненні перерахунку вже призначеної пенсії.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо самостійного зменшення розміру відсотків пенсії від заробітної плати при перерахунку вже призначеної пенсії позивачу.

Наведене дає підстави для висновку, що Пенсійний фонд повинен зробити перерахунок пенсії ОСОБА_3 на підставі судового рішення, виходячи з розміру 87 відсотків від суми її заробітної плати.

Крім того, відповідно до частин 4 та 5 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем для підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги до суду першої інстанції було подано договір про надання правової допомоги від 10 жовтня 2018 року, акт виконаних робіт по наданню правової допомоги від 15.12.2018 року, квитанцію про оплату правової допомоги на суму 5 000,00 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за № 1686/24218.

Водночас стосовно посилань відповідача на обов'язковість ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, колегія суддів їх не приймає, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 квітня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук