Справа № 2а-1957/12/2670
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2019 року

Київ

справа №2а-1957/12/2670

адміністративне провадження №К/9901/4558/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року (головуючий суддя - Качур І.А., судді - Келеберда В.І., Федорчук А.Б.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року (головуючий суддя - Федотов І.В., судді - Ганечко О.М., Сорочко Є.О.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерства юстиції України, Голови комісії з проведення ліквідації Державного департаменту з питань банкрутства

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. У червні 2017 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила суд: 1) замінити боржника Комісію (Департамент), як сторону виконавчого провадження щодо виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2012р. №2а-1957/12/2670, правонаступником - Кабінетом Міністрів України 2) у разі встановлення Окружним адміністративним судом м. Києва обставин, що перешкоджають заміні боржника Комісії (Департаменту) Кабінетом Міністрів України, як правонаступником, - замінити сторону виконавчого провадження боржника правонаступником - Міністерством економічного розвитку і торгівлі України або Міністерством юстиції України 3) видати нові виконавчі листи із зазначенням нової сторони виконавчого провадження.

2. В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що, у зв'язку з ліквідацією Державного департаменту з питань банкрутства, наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження у справі №2а-1957/12/2670.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника по справі №2а-1957/12/2670 Державний департамент з питань банкрутства на Міністерство юстиції України. В іншій частині - відмовлено.

4. Задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції зазначив, що повноваження Державного департаменту з питань банкрутства, як суб'єкта владних повноважень, були передані Міністерству юстиції України. Державний департамент з питань банкрутства ліквідовано без визначення особи правонаступника. Враховуючи необхідність захисту порушених прав позивача, беручи до уваги положення ч.1 ст.235 КЗпП України, за якою у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, враховуючи, що поновлення позивача на попередній посаді неможливо у зв'язку з ліквідацією установи, суд дійшов висновку про необхідність заміни сторони виконавчого провадження, а саме Державного департаменту з питань банкрутства на Міністерство юстиції України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

6. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року залишено без змін.

7. Апеляційний суд, залишаючи ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року без змін, погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

8. Міністерство юстиції України (далі - скаржник) в лютому 2019 року звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року.

9. В касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження.

10. В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що Міністерство юстиції України не є правонаступником Державного департаменту з питань банкрутства, а лише отримало повноваження щодо формування і забезпечення реалізації політки з питань банкрутства. Вказаний Департамент діяв у складі Міністерства економіки України, правонаступником якого є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. З огляду на викладене, скаржник вважає, що судами не правильно застосовано приписи ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» і ст.379 КАС України.

11. ОСОБА_2 надала відзив на касаційну скаргу, яким просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а в разі виявлення підстав для скасування цих судових рішень, ухвалити нове рішення або передати справу на новий розгляд. Зазначає, що Міністерство юстиції України набуло повноваження державного органу з питань банкрутства, а тому суди правильно здійснили заміну сторони виконавчого провадження.

12. Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2012 року у справі № 2а-1957/12/2670, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.10.2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 22.05.2013 року, задоволено позов ОСОБА_2:

13.1. визнано протиправним і скасовано наказ Голови комісії з проведення ліквідації Державного департаменту з питань банкрутства Завдяка О.П. від 27.12.2011 року № 238-к;

13.2. поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу нормативно-методологічного забезпечення у Державному департаменті з питань банкрутства Міністерства економіки України;

13.3. стягнуто з Комісії з проведення ліквідації Державного департаменту з питань банкрутства на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час прогулу з 30 грудня 2011 року до дня поновлення на роботі.

13.4. постанову в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу нормативно - методологічного забезпечення у Державному департаменті з питань банкрутства Міністерства економіки України та стягнення середньомісячного заробітку за місяць звернуто до негайного виконання.

14. На виконання рішення у вказаній справі видано виконавчий лист.

15. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Державний департамент з питань банкрутства припинено 19.12.2013 року. При цьому, відомості щодо правонаступників відсутні.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

16. Частина 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017р.): постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

17. Частина 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній після 15.12.2017р.): судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

18. Частина 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній після 15.12.2017р.): у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

19. Частина 5 статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження»: у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. <…>

20. Пункт 1 Положення про Державний департамент з питань банкрутства, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2006 року №533 (далі - Положення №533): Державний департамент з питань банкрутства (далі - Департамент) є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки та йому підпорядковується.

21. Пункт №3 Положення №533: основними завданнями Департаменту є участь у реалізації державної політики у сфері запобігання банкрутству і забезпечення умов здійснення процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом стосовно державних підприємств та підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує 25 відсотків, і суб'єктів підприємницької діяльності інших форм власності у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

22. Пункт №17 Положення №533: Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

23. Пункт 1 Указу Президента України від 09 грудня 2010 року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Указ №1085/2010): утворити: <…> Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, реорганізувавши Міністерство економіки України, а також поклавши на Міністерство, що утворюється, функції у сфері реалізації державної регуляторної політики, державної політики з питань розвитку підприємництва, регулювання цінової політики (крім питань реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) <…>.

24. Пункт 5 Указу №1085/2010: установити, що міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Центральні органи виконавчої влади, на які цим Указом покладені функції з реалізації державної політики у відповідній сфері, виконують повноваження у визначених сферах компетенції відповідних органів, що ліквідуються згідно з цим Указом.

25. Підпункт 4 пункту 7 Указу №1085/2010: Кабінету Міністрів України: вжити заходів щодо ліквідації урядових органів в системі центральних органів виконавчої влади

26. Пункт 2 Указу Президента України від 31 травня 2011 року № 634/2011 «Про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України»: установити, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є правонаступником: Міністерства економіки України <…>.

27. Пункти 2 та 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2011 р. №346 «Про ліквідацію урядових органів» (далі - Постанова №346): установити, що урядові органи, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади.

Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, у системі яких функціонують урядові органи: забезпечити належне виконання функцій урядових органів, що ліквідуються; здійснити заходи з ліквідації відповідних урядових органів та поінформувати у шестимісячний строк Кабінет Міністрів України про результати проведеної роботи.

28. Перелік урядових органів, що ліквідуються, який є додатком до Постанови №346: <…> Державний департамент з питань банкрутства <…>.

29. Пункт 1 Положення про Міністерство юстиції України, Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 395/2011 (далі - Положення про Міністерство юстиції України): Міністерство юстиції України (Мін'юст України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мін'юст України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної <…> політики з питань банкрутства <…> .

Мін'юст України є державним органом з питань банкрутства.

30. Пункт 3 Положення про Міністерство юстиції України: основними завданнями Мін'юсту України є: формування і забезпечення реалізації державної правової політики, політики у сфері адаптації законодавства України до законодавства ЄС, політики з питань банкрутства. <…>

31. Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 639 «Про затвердження переліків платних адміністративних послуг, які надаються Міністерством юстиції, Державною реєстраційною службою та структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби»: забезпечити: <…> Державному департаменту з питань банкрутства належне виконання повноважень державного органу з питань банкрутства до завершення виконання заходів, що забезпечать можливість здійснення Міністерством юстиції таких повноважень.

32. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року №1135-р «Питання Міністерства юстиції»: у зв'язку із завершенням виконання заходів, зазначених в абзаці третьому пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 р. № 639 ( 639-2011-п ) "Про затвердження переліків платних адміністративних послуг, які надаються Міністерством юстиції, Державною реєстраційною службою та структурними підрозділами територіальних органів Міністерства юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Державної реєстраційної служби" (Офіційний вісник України, 2011 р., N 45, ст. 1856), погодитися з пропозицією Міністерства юстиції щодо можливості здійснення ним повноважень з питань банкрутства, визначених Указом Президента України від 6 квітня 2011 р. № 395 ( 395/2011 ).

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

33. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

34. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

35. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

36. Верховний Суд України в постанові від 28 жовтня 2014 року у справі №21-484а14 сформулював правову позицію, за якою встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

37. На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2011 року №346, прийнятої на виконання Указу Президента України від 09 грудня 2010 року №1085, Державний департамент з питань банкрутства було ліквідовано з передачею його завдань та функцій Міністерству юстиції України.

38. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необхідність замінити сторони виконавчого провадження Державного департаменту з питань банкрутства на Міністерство юстиції України.

39. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну правову оцінку доводам, викладеним сторонами. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не зазначено.

40. Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

41. Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки судами не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

42. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, підстави для скасування судових рішень відсутні.

43. Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

44. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

45. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року - залишити без змін.

46. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа