Справа № 140/2771/18
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3434/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізка І.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Володимир-Волинська птахофабрика» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,

суддя у І інстанції Сорока Ю.Ю.,

час ухвалення рішення 14 год. 17 хв.,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 20 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

28 грудня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Володимир-Волинська птахофабрика» (далі ПрАТ) звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС) щодо незарахування та невизнання сплати податкового зобовязання з єдиного податку за IV квартал 2017 року та зобовязати відповідача видати довідку про відсутність заборгованості зі сплати податків та податкових платежів з єдиного податку за IV квартал 2017 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 140/2771/18 позов було задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС щодо незарахування та невизнання сплати податкового зобовязання з єдиного податку за IV квартал 2017 року, нарахованого на площу земель, що відносяться до земель Гайківської сільської ради Турійського району Волинської області, у сумі 2715,00 грн. Зобовязано ГУ ДФС видати ПрАТ довідку про відсутність заборгованості зі сплати податків та податкових платежів з єдиного податку за IV квартал 2017 року.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що незарахування ПрАТ сплати єдиного податку за IV квартал 2017 року у розмірі 2715,00 грн. відбулося з вини податкового органу. Позивач звертався до ГУ ДФС із відповідною заявою щодо видачі довідки про відсутність у нього заборгованості зі сплати єдиного податку за IV квартал 2017 року, проте відповідач листом № 20767/10/03-20-50-17-10 від 23 листопада 2018 року протиправно відмовив у її наданні.

У апеляційній скарзі ГУ ДФС просить зазначене судове рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ у повному обсязі. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що у звязку із обєднанням у 2017 році територіальних громад сіл, селищ, міст в органах Державної казначейської служби України (далі ДКС) з 3 січня 2018 року було відкрито рахунки для зарахування надходжень до обєднаних територіальних громад (далі ОТГ), тоді як рахунки, які були відкриті для територіальних громад сіл, селищ, міст, що увійшли до складу ОТГ, з цієї дати було закрито.

Внаслідок відкриття нових рахунків для зарахування надходжень ОТГ в органах ДКС автоматичного відкриття інтегрованої картки платника податків у ГУ ДФС не відбулося. Сплачена ПрАТ згідно із платіжним дорученням від 24 січня 2018 року № 22038 спірна сума у розмірі 2715,00 грн. обліковуються як переплата в інтегрованій картці платника за спеціальним кодом «платежі до зясування».

Питання відкриття інтегрованої картки для зарахування надходжень ОТГ для подальшого рознесення сум сплати із інтегрованої картки платника за спеціальним кодом «платежі до зясування» до інтегрованої карти з єдиного податку для ОТГ належить до повноважень ДФС і не може бути вирішене на рівні ГУ ДФС.

Механізм надання відповідних довідок визначений Порядком надання довідки про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2018 року № 733, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 27 вересня 2018 року за № 1102/32554 (далі Порядок №733).

Згідно із пунктом 8 Порядку № 733 за наявності у платника за даними інформаційно- телекомунікаційних систем (далі ІТС) контролюючих органів податкового боргу, та/або недоїмки зі сплати єдиного внеску, та/або заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, платнику готується лист (у довільній формі) з вмотивованою відмовою щодо надання довідки.

При прийнятті контролюючим органом рішення про видачу довідки про відсутність заборгованості визначальними є саме дані інформаційно-телекомунікаційних систем. Оскільки згідно з даними ІТС «Податковий блок» за ПрАТ по єдиному податку обліковується податковий борг в розмірі 2709,45 грн., ГУ ДФС листом від 23 листопада 2018 року № 20767/10/03-20-50-17-10 позивачу відмовлено у наданні зазначеної довідки.

У поданому апеляційному суду відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ стверджує, що належним чином у повному обсязі виконало свої обовязки щодо сплати єдиного податку за IV квартал 2017 року, проте відповідач протиправно відмовив у їх зарахуванні та видачі довідки про відсутність заборгованості перед бюджетом.

Представник ГУ ДФС у судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ПрАТ.

Представник ПрАТ у ході апеляційного розгляду заперечив обґрунтованість доводів апелянта. Просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ПрАТ здійснило сплату єдиного податку за IV квартал 2017 року, нарахованого на площу земель, що відносяться до земель Гайківської сільської ради Турійського району Волинської області, у сумі 2715,00 грн. на рахунок, який відкрито в органах ДКС для зарахування надходжень до Оваднівської ОТГ Володимир-Волинського району Волинської області, що підтверджується платіжним дорученням № 22038 від 24 січня 2018 року (а.с.16) та не заперечується відповідачем.

Сплачена ПрАТ сума єдиного податку у розмірі 2715,00 грн. не була зарахована ГУ ДФС, як сплата єдиного податку за IV квартал 2017 року, та обліковувалася в інтегрованій картці платника як переплата за спеціальним кодом «платежі до з'ясування», у звязку із чим за ПрАТ рахується податковий борг з єдиного податку за IV квартал 2017 року на цю суму.

Згідно із положеннями підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК) грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Податкове зобов'язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (підпункт 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК);

Відповідно до підпункту 2921.1. обєктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Приписами пункту 295.9. статті 295 ПК встановлено, що платники єдиного податку четвертої групи:

самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (підпункт 295.9.1. пункту 295.9. статті 295 ПК);

сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах:

у I кварталі - 10 відсотків;

у II кварталі - 10 відсотків;

у III кварталі - 50 відсотків;

у IV кварталі - 30 відсотків (підпункт 295.9.2. пункту 295.9. статті 295 ПК).

На переконання апеляційного суду, під час судового розгляду на підставі матеріалів справи було безспірно встановлено виконання ПрАТ передбачених ПК обовязків щодо обчислення та сплати єдиного податку за IV квартал 2017 року.

Відповідно до положень підпункту 14.1.11 ПК адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Згідно із підпунктом 191.1.1. пункту 191.1. статті 191 ПК до функцій контролюючих органів належить здійснення адміністрування податків, зборів, платежів.

Підпунктом 191.1.41. 191.1. статті 191 ПК на контролюючі органи покладено обовязок організації інформаційно-аналітичного забезпечення та автоматизації процесів адміністрування контролюючими органами.

Відповідно до положень статті 193 ПК державні податкові інспекції здійснюють сервісне обслуговування платників податків (підпункт 193.1.1. пункту 193.1.), реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням (підпункт 193.1.2. пункту 193.1.).

Таким чином, на думку апеляційного суду, наведеними правовими нормами передбачено обовязок відповідача забезпечити належне адміністрування податків через відповідну організацію інформаційно-аналітичного забезпечення та автоматизацію процесів адміністрування податків при веденні обліку та сервісному обслуговуванні платників податків.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що за умови належного виконання ПрАТ свого обовязку щодо сплати єдиного податку за IV квартал 2017 року у відповідача одночасно виник законодавчо встановлений обовязок безумовного зарахування цієї оплати при проведенні адміністрування податків та надання належного сервісного обслуговування такого платника податків.

З огляду на сплату ПрАТ єдиного податку за IV квартал 2017 року у сумі 2715,00 грн. на рахунок, який відкрито в органах ДКС для зарахування надходжень до Оваднівської ОТГ Володимир-Волинського району Волинської області, платіжним дорученням № 22038 від 24 січня 2018 року у відповідача не було належних правових підстав для не зарахування цих коштів та об лікування за спеціальним кодом «платежі до з'ясування», оскільки призначення платежу було чітко відображене у зазначеному платіжному документі.

Наявність певних технічних проблем із здійсненням інформаційно-аналітичного забезпечення та автоматизації процесів адміністрування податків, на які посилалося ГУ ДФС під час розгляду справи судом першої інстанції та у ході апеляційного розгляду, на думку апеляційного суду, не можуть свідчити про належне виконання відповідачем своїх обовязків та позбавляти ПрАТ права на відображення сплаченої суми єдиного податку та отримання довідки про відсутність у нього заборгованості із його сплати за вказаний період.

Додатково апеляційний суд звертає увагу на те, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до часини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

На думку апеляційного суду, оскаржувані ПрАТ дії (бездіяльність) зазначеним вимогам не відповідають та обґрунтовано визнані судом першої інстанції протиправними. Обраний судом спосіб захисту порушеного права ПрАТ відповідає завданням адміністративного судочинства та не порушує дискреційних повноважень ГУ ДФС з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини щодо повного виконання позивачем своїх обовязків із сплати єдиного податку за IV квартал 2017 року.

Доводи апелянта зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову ПрАТ.

Порушень норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2019 року у справі № 140/2771/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Постанова у повному обсязі складена 25 квітня 2019 року.