Справа № 120/4555/18-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4555/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

23 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Шидловського В.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року (ухвалу постановлено 13.02.2019 року суддею Дончиком В.В. в м.Вінниці, повний текст ухвали виготовлено 18.02.2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо безпідставного встановлення розстрочки у виплаті суми перерахованої йому пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року в розмірі 42505,90 грн. в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити йому одноразову виплату суми перерахованої пенсії за вислугу років за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 42505,90 грн. з нарахуванням компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати цієї суми у відповідному місяці.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 17.12.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.02.2019 року провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії закрито з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного, на його думку, виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.01.1018 року у адміністративній справі №127/26235/17, яким позов ОСОБА_2 задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку і виплати пенсії позивача та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області №91803 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, з 01.01.2016 року. Суд першої інстанції вважав, що позовна вимога ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача здійснити одноразово виплату йому суми перерахованої пенсії за вислугу років за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в розмірі 42505,90 грн. є намаганням позивача в такий спосіб примусити Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виконати судове рішення у адміністративній справі №127/26235/17. У справі, що розглядається, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки спірні правовідносини пов'язані з невиконанням рішення суду в іншій справі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, зі змісту адміністративного позову вбачається, що предметом спору у цій справі є правомірність дій відповідача щодо застосування приписів постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 до правовідносин, які виникли між сторонами після виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області судового рішення у справі №127/26235/17, яким відповідача зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області №91803. Серед іншого позивач (скаржник) вказує, що відповідач 21.02.2018 року добровільно до відкриття виконавчого провадження виконав рішення Вінницького міського суду від 17.01.2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року та нарахував доплату в сумі 44332 грн. 34 коп., здійснив частково виплату перерахованої пенсії в сумі 1826,44 грн. Проте, з огляду на встановлений постановою Кабінету Міністрів України №103 порядок виплати перерахованої пенсії не провів виплату решти перерахованої суми - 41011 грн. 58 коп. Крім того, позивач вважає, що відповідач порушив його право на отримання компенсації втрати частини доходів станом на дату виплати нарахованої суми пенсії у відповідному місяці.

Отже, позовні вимоги у цій справі обґрунтовано незаконністю дій відповідача як суб'єкта владних повноважень, наділеного владно-управлінськими функціями приймати рішення про виплату перерахованої відповідно до судового рішення пенсії позивача, а також невиконанням останнім обов'язку нарахувати позивачу компенсацію втрати частини доходів станом на дату виплати нарахованої суми пенсії у відповідному місяці.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад, оскільки участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Разом з тим, сама собою участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Тобто, для наявності такого спору є обов'язковим наявність зв'язку між здійсненням органом влади покладених на нього владних управлінських функцій та порушення прав, свобод чи інтересів фізичної або юридичної особи внаслідок такої реалізації своїх функцій владним органом.

Як убачається з матеріалів справи, вимоги позивача ґрунтуються на неправомірності дій відповідача щодо застосування приписів постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 при проведенні перерахунку та виплати його пенсії на підставі рішення суду та щодо невиконання відповідачем обов'язку з нарахування позивачеві компенсації втрати частини доходів через невиплату нарахованої пенсії.

Таким чином, предмет спору в цій справі свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.

З урахуванням наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4