Справа № 640/3231/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 квітня 2019 року № 640/3231/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРМІТ»
доГоловного управління ДФС у м. Києві
простягнення пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРМІТ» (далі - ТОВ «УКРМІТ», позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) про стягнення пені з Державного бюджету України на користь позивача у розмірі 120% облікової ставки Національного банку України за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість у сумі 726 670,96 грн.

Позивач вважає, що несвоєчасна виплата позивачу відповідних сум бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2016 року, грудень 2016 року, січень 2017 року, лютий 2017 року надає йому право у порядку, передбаченому положеннями пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, отримати пеню за час затримки відшкодування ПДВ за відповідні періоди, яку позивач просить стягнути з Державного бюджету України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою суду відповідачу надано п'ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, або заяву про визнання позову.

29.03.2019 року представником Головного управління ДФС у м. Києві надано до суду відзив, в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні.

У своєму відзиві відповідач зазначив, що на момент розгляду справи, сума бюджетної заборгованості з податку на додану вартість із державного бюджету на рахунок позивача не відшкодована, а тому за даними інформаційної системи органу ДФС України відсутня можливість нарахувати пеню на суму залишку бюджетної заборгованості із відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, відповідач вважає помилковим розрахунок пені наведений позивачем у позовній заяві.

В свою чергу, позивачем подано пояснення на відзив, в яких зазначив, що відомості щодо задекларованих сум податку на додану вартість до відшкодування з бюджету у відзиві не відповідають дійсності. Також, позивач повідомив, що 02.04.2019 відповідачем відшкодовано на розрахунковий рахунок позивача бюджетну заборгованість з податку на додану вартість згідно поданих заяв за листопад, грудень 2016 року та за січень 2017 року.

09.06.2019 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій змінено суму пені, яку просить стягнути позивач за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2019 року повернуто вказану заяву без розгляду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКРМІТ» подано до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість разом із заявами із задекларованими сумами бюджетного відшкодування ПДВ а саме: 19 грудня 2016 року за листопад 2016 року у сумі 708 175,00 грн.; 20 січня 2017 року за грудень 2016 року у сумі 706 131,00 грн.; 20 лютого 2017 року за січень 2017 року у сумі 693 791,00 грн.; 20 березня 2017 року за лютий 2017 року у сумі 743 117,00 грн.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у м.Києві у період з 09 по 22 березня 2017 року проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «УКРМІТ» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за листопад, грудень 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 29.03.2017 року № 126/26-15-14-04-01-40086188.

Згідно висновків акта перевірки вбачається, що в порушення пункту 198.5 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, ТОВ «УКРМІТ» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2016 року у розмірі 70,00 грн., за грудень 2016 року у розмірі 222,00 грн. та завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за грудень 2016 року на 1 622,00 грн.

В іншій частині сум задекларованих до відшкодування за листопад 2016 року у розмірі 708 105,00 грн. та за грудень 2016 року у розмірі 705 909, 00 грн. порушень контролюючим органом не встановлено.

На підставі викладених в акті висновків, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 20.04.2017 року № на суму 292,00 грн.

Окрім того, контролюючим органом проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «УКРМІТ» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень, лютий 2017 року.

За наслідками проведеної перевірки 14.06.2017 року контролюючим органом складено довідку № 291/26-15-14-04-01/40086188 та перевіркою щодо правомірності декларування суми бюджетного відшкодування за січень 2017 року у розмірі 693 791,00 грн. та за лютий 2017 року у розмірі 743 117,00 грн. контролюючим органом порушень не встановлено.

Відповідно до виписки з банку за 02.04.2019 ГУ ДФС у м. Києві перераховано на розрахунковий рахунок позивача невідшкодовану суду податку на додану вартість за листопад 2016 року в сумі 707 889,00 грн., за грудень 2016 року в сумі 705 687,00 грн., за січень 2017 року в сумі 693 791,00 грн.

Сума бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що була заявлена згідно із заявою від 20.03.2017 року за лютий 2017 року відшкодована - 11.07.2017 згідно платіжного доручення від 11.07.2017.

За несвоєчасне відшкодування ПДВ за листопад - грудень 2016 року та січень - лютий 2017 року позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «УКРМІТ» пеню на рівні 120% облікової ставки Національного банку України на загальну суму 726 670,96 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент подачі позивачем податкових декларацій) бюджетне відшкодування - це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків закріплено у статті 200 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент подачі позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2016 року та листопад 2016 року).

Пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Разом з тим, суд зазначає, що 21.12.2016 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017.

Вказаним законом змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який з 01.01.2017 передбачає таке відшкодування в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно із підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2017) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

При цьому, положеннями пункту 200.10 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Отже, заяви платників податків вносяться контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а узгоджена у встановленому порядку сума податку на додану вартість перераховуються органом казначейства з бюджету на рахунок платника у банку протягом п'яти операційних днів з моменту її узгодження на підставі внесених до Реєстру відомостей.

Як передбачено пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:

а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;

б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов'язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;

г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;

ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, заявлені платником податку до відшкодування суми податку на додану вартість після набуття ними статусу узгоджених відшкодовуються йому органом казначейства на підставі внесених контролюючим органом відомостей про це до відповідного реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УКРМІТ» подано до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість разом із заявами із задекларованими сумами бюджетного відшкодування ПДВ а саме: 19 грудня 2016 року за листопад 2016 року у сумі 708 175,00 грн.; 20 січня 2017 року за грудень 2016 року у сумі 706 131,00 грн.; 20 лютого 2017 року за січень 2017 року у сумі 693 791,00 грн.; 20 березня 2017 року за лютий 2017 року у сумі 743 117,00 грн.

Разом з тим, відомості щодо суми та дати узгодження бюджетного відшкодування контролюючим органом щодо поданих ТОВ «УКРМІТ» заяв за звітні періоди листопад 2016 року-лютий 2017 року не внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Вважаючи бездіяльність контролюючого органу щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомостей щодо суми узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою поданою ТОВ «УКРМІТ» за звітні податкові періоди листопад 2016 - лютий 2017 року та дату її узгодження за наслідками проведених перевірок, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.09.2018 року в адміністративній справі № 826/8043/17, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2019 року, адміністративний позов задоволено:

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка полягає у не внесенні контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомостей щодо суми узгодженого органом Державної фіскальної служби бюджетного відшкодування за кожною заявою поданою ТОВ «УКРМІТ» за звітні податкові періоди листопад 2016 - січень 2017 років та дату її узгодження за наслідками проведених перевірок;

зобов'язано Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відомостей щодо суми узгодженого органом Державної фіскальної служби бюджетного відшкодування за кожною заявою поданою ТОВ «УКРМІТ», зокрема поданою 19 грудня 2016 року за листопад 2016 року у сумі 708 105,00 гривень, 20 січня 2017 року за грудень 2016 року у сумі 705 909,00 гривень, 20 лютого 2017 року за січень 2017 року у сумі 693 791,00 гривень та дату їх узгодження.

Судами в межах адміністративної справи №826/8043/17 встановлено, що ТОВ «УКРМІТ» має право на бюджетне відшкодування ПДВ за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, за січень 2017 року, за лютий 2017 року та зважаючи на встановлені в ході розгляду справи обставини, протиправності бездіяльності відповідача, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд зобов'язав податковий орган внести заяви позивача про повернення суми бюджетного відшкодування, подані 19.12.2016 року за листопад 2016 року у сумі 708 105,00 грн., 20.01.2017 року за грудень 2016 року у сумі 705 909,00 грн., 20.02.2017 року за січень 2017 року у сумі 693 791,00 грн.

Водночас, зі змісту рішень встановлено, щодо заяви позивача про повернення суми бюджетного відшкодування, поданої за лютий 2017 року у сумі 743 117,00 грн., то відомості щодо суми та дати узгодженого бюджетного відшкодування за цей період було внесено контролюючим органом до відповідного Реєстру.

Згідно пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п'яти операційних днів.

Згідно із пунктом 200.17 статті 200 Податкового кодексу України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок.

Водночас, пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість всього в розмірі 2 850 922,00 грн. за листопад 2016 року по січень 2017 року відповідачем у строки, встановлені Податковим кодексом України не відшкодовано, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, що за підрахунком позивача становить 726 670,96 грн.

Суд звертає увагу, що пеня за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість повинна бути розрахована з облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення такої пені, як це передбачено пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України.

Окрім того, зазначеними вище нормами визначено період часу, за який платник податку має право на отримання пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з перерахування підтверджених сум бюджетного відшкодування ПДВ, тобто на заборгованість бюджету з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту судових рішень у справі №826/8043/17, ГУ ДФС у м. Києві проведено перевірки з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування по деклараціям з ПДВ:

за листопад - грудень 2016 року, за результатами якої складено акт перевірки від 29.03.2017 року № 126/26-15-14-04-01-40086188. З акта вбачається, що в частині сум задекларованих до відшкодування ПДВ за листопад 2016 року у розмірі 708 105,00 грн. та за грудень 2016 року у розмірі 705 909,00 грн. порушень контролюючим органом не встановлено;

за січень - лютий 2017 року, за результатами якої складено довідку від 14.06.2017 року № 291/26-15-14-04-01/40086188. З довідки вбачається, що в частині сум бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2017 року у розмірі 693 791,00 грн. та за лютий 2017 року у розмірі 743 117,00 грн. контролюючим органом порушень не встановлено.

З огляду на викладене, граничним терміном перерахування бюджетного відшкодування ПДВ за листопад - грудень 2016 року на рахунок позивача є 06.04.2017 року, а за січень - лютий 2017 року - 22.06.2017 року.

Отже, як підтверджується матеріалами справи та встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, сума бюджетної заборгованості з невідшкодованого ПДВ за листопад 2016 року становить 708 105,00 грн., за грудень 2016 року - 705 909,00 грн, за січень 2017 року - 693 791,00 грн. та за січень 2017 року - 743 117,00 грн.

Водночас, фактичне відшкодування з ПДВ на користь позивача за період з листопада 2016 року по січень 2017 року здійснено відповідачем на розрахунковий рахунок позивача - 02.04.2019 року, а за лютий 2017 року - 11.07.2017 року.

Таким чином, за вказаних вище обставин, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, за період листопад - грудень 2016 року з 07.04.2017 року по 02.04.2019 року, за січень 2017 року - з 23.06.2017 року по 02.04.2019 року, за лютий 2017 року - з 23.06.2017 року по 11.07.2017 року.

Судом здійснено розрахунок суми пені відповідно до висновків суду щодо періоду, за який позивач має право на нарахування пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за вказані періоди та з урахуванням облікових ставок Національного банку України, встановлених на момент виникнення такої пені.

З огляду на вищевказане розмір пені за прострочення виплати бюджетного відшкодування згідно податкової декларації з ПДВ:

за листопад 2016 року за розрахунком суду за період з 07.04.2017 року по 02.04.2019 року становить 265 033,04 грн.,

за грудень 2016 року за розрахунком суду за період з 07.04.2017 року по 02.04.2019 року становить 264 211,11 грн.,

за січень 2017 року за розрахунком суду за період з 23.06.2017 року по 02.04.2019 року становить 237 002,81 грн.,

за лютий 2017 року за розрахунком суду за період з 23.06.2017 року по 11.07.2017 року становить 5802,42 грн.,

У той же час, позивачем у позовній заяву наведено розрахунок сум пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України за заявлені позивачем податкові періоди по дату, на яку подано позов.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені за заявлені періоди, судом встановлено його помилковість, оскільки позивачем невірно обраховано період, за який позивач має право на нарахування пені за несвоєчасне відшкодування ПДВ за листопад 2016 року та за грудень 2016 року.

Суд не бере до уваги твердження позивача, викладені у поясненнях до позову щодо визначеного ним розміру невідшкодованого ПДВ за листопад 2016 року, що складає, на його думку, 708 087,50 грн. та за грудень 2016 року, що складає 705 853,50 грн. з огляду на наступне.

Позивач зробив такий висновок у зв'язку із винесеним, за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом (акт перевірки від 29.03.2017 року № 126/26-15-14-04-01-40086188), податковим повідомленням-рішенням від 20.04.2017 року № на суму 292,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 73,00 грн.

Зокрема, контролюючим органом було зменшено заборгованість з невідшкодованого податку на додану вартість по заявах за листопад 2016 року на суму 70,00 грн. та нараховано штрафні санкції - 17,50 грн. і за грудень 2016 року на суму 222,00 грн. та нараховано штрафні санкції - 55,50 грн.

Позивач вважає, що оскільки визначені зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення є узгодженими, то необхідно зменшити розмір бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ на розмір штрафних санкцій в сумі 73 грн. (17,50 + 55,50), відтак на його думку, сума бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2016 року повинна становити 708 087,50 грн. (708 105,00 - 17,50), а за грудень 2016 року - 705 853,50 грн. (705 909,00 - 55,50).

Дослідивши наявні письмові докази, суд звертає увагу, що відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 27.09.2018 року в адміністративній справі №826/8043/17, яке набрало законної сили, судом встановлено, що ТОВ «УКРМІТ» має право на бюджетне відшкодування ПДВ, зокрема, за листопад 2016 року у сумі 708 105,00 грн., за грудень 2016 року у сумі 705 909,00 грн.

Слід зазначити, що платником податків подано до контролюючого органу заяви із задекларованими сумами бюджетного відшкодування ПДВ, зокрема, за листопад 2016 року у сумі 708 175,00 грн., за грудень 2016 року у сумі 706 131,00 грн.

Проте встановивши судовим розглядом те, що контролюючим органом була здійснена перевірка щодо заявлених сум відшкодування з бюджету ПДВ, за наслідками якої встановлено завищення такої суми за листопад 2016 року у розмірі 70,00 грн., а за грудень 2016 року у розмірі 222,00 грн., відповідно, що відповідає сумі податкового повідомлення-рішення № від 20.04.2017 року, тому вказані суми є неузгодженими та судом не брались до уваги при винесенні судового рішення.

Суд, задовольняючи позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, виходив саме із сум узгодженого органом Державної фіскальної служби бюджетного відшкодування за кожною заявою поданою ТОВ «УКРМІТ», зокрема, поданою 19.12.2016 року за листопад 2016 року у сумі 708 105,00 грн. (708 175,00 - 70,00) та поданою 20.01.2017 року за грудень 2016 року у сумі 705 909,00 грн. (706 131,00 - 222,00), а тому твердження позивача щодо необхідності зменшення розміру бюджетної заборгованості на розмір штрафних санкцій є необґрунтованими та безпідставними.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по деклараціям з податку на додану вартість за період з листопада 2016 року по січень 2017 року у розмірі 120% облікової ставки Національного банку України у сумі 772 049,38 грн.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМІТ» (, 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5В, корпус Г) задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМІТ» (, 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5В, корпус Г) пеню за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість по деклараціям з податку на додану вартість за період з листопада 2016 року по січень 2017 року у розмірі 120% облікової ставки Національного банку України у сумі 772 049,38 грн.

3. В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМІТ» (, 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5В, корпус Г) відмовити.

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРМІТ» (, 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5В, корпус Г) понесені ним витрати по сплаті судового збору у 10 900 (десять тисяч дев'ятсот) грн. 06 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко