Справа № 1940/1256/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1414/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Запотічний І.І.

судді Сапіга В.П.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехсервіс» на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року (головуючий суддя Мандзій О.П., проголошено в м. Тернопіль о 16:33, повний текст складено 17.12.2018 року) у справі № 1940/1256/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехсервіс» до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Автотехсервіс» (позивач) звернулось з позовом до Енергетичної митниці Державної фіскальної служби України (відповідач) про визнання протиправною бездіяльності Митного поста «Сарни» Рівненської митниці ДФС, що виявилась у безпідставному утримуванні вагонів №51340099, 51685626, 51339695, 57909004 із заявленими до митного оформлення товарно-матеріальними цінностями позивача в період з 15.06.2018 року (після взяття проб зразків) до 17:00 год. 23.06.2018 року включно.

Звертаючись до суду із позовом позивач посилався на наступне. 15.06.2018 о 10 год. 38 хв. позивач, з метою завершення митного оформлення паливно-мастильних матеріалів, що знаходились у вагонах №№51340099, 51685626, 51339695, 57909004, подав до структурного підрозділу відповідача доповнення до попередньої митної декларації №UA903140/2018/003084 та документи, визначені чинним законодавством. Однак, 15.06.2018 о 10 год. 41 хв. відділом митного оформлення «Сарни» митного поста «Західний», у звязку із спрацюванням «АСАУР», щодо можливого ризику недостовірного декларування товарів, відповідачем здійснено взяття проб (зразків) товарів для проведення експертних досліджень та встановлення характеристик визначальних для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД, в звязку з чим товар безпідставно не випускався. Після подання позивачем 23.06.2018 тимчасової митної декларації №UA903140/2018/003241, товар був випущений у вільний обіг. Окрім зазначеного позивач наголошує, що відповідно до висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції №159 від 11.07.2018 встановлено, що надані проби товару не суперечать відповідним показникам зазначеним у гр. 31 МД від 15.06.2018 №UA903140/2018/003084. Водночас, позивач, лише 29.10.2018, при ознайомленні з матеріалами даної адміністративної справи, був ознайомлений з карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903140/2018/00035, згідно якої було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за попередньою митною декларацією від 15.06.2018 №UA903140/2018/003084. Згідно із карткою відмови позивачу було відмовлено у митному оформленні товару, задекларованого згідно із МД №UA903140/2018/003084, оскільки відповідний товар вже було випущено у вільний обіг за МД №UA903140/2018/003241 від 23.06.2018, а також у звязку із відмінністю даних у графі 31 МД №UA903140/2018/003084 з отриманим висновком департаменту податкових та митних експертиз ДФС №159 від 11.07.2018. Позивач вважає, що нездійснення митного оформлення товару (прийняття відмови у митному оформленні) за попередньою декларацією №UA903140/2018/003084 в період з 15.06.2018 по 17 год. 00 хв. 23.06.2018, а також не здійснення випуску товару у вільний обіг є протиправною бездіяльність відповідача, оскільки позивач декларував товар з використанням попередньої декларації №UA903140/2018/003084, що виключає можливість застосування відповідачем частини другої статті 255 МК України, яка визначає підстави для перевищення строку митного оформлення, а тому термін здійснення митного оформлення товару чи прийняття рішення про відмову у митному оформленні товару повинен був закінчитися 15.06.2018 о 14 год. 38 хв. на підставі частини першої статті 255 МК України.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 1940/1256/18 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу. З посилання на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить рішення суду скасувати, та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача проти поданої апеляційної скарги заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, виходячи з наступних мотивів та міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин які б свідчили про протиправну бездіяльність відповідача щодо нездійснення митного оформлення та випуск товару в період з 15.06.2018 по 17 год. 00 хв. 23.06.2018, заявленого товариством з обмеженою відповідальністю «Автотехсервіс» за попередньою митною декларацією №UA903140/2018/003084, а тому позовні вимоги позивача, на думку суду першої інстанції, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає.

ТОВ «Автотехсервіс», з метою митного оформлення паливно-мастильних матеріалів, що знаходились у вагонах №№51340099, 51685626, 51339695, 57909004, подано до структурного підрозділу відповідача доповнення до попередньої митної декларації №UA903140/2018/003084 та документи, визначені чинним митним законодавством, саме: договір купівлі-продажу №LТ/18/130/r/tm/e загальна частина; договір купівлі-продажу №LT/18/130/r/tm/e спеціальна частина; сертифікат відповідності №10ХЦ.00011-17; сертифікат відповідності №10ХЦ.00011-17; інвойс №1OL286364; СМГС накладна №0473965 з відомістю вагонів; котирування PLATTS за 06,07,08 червня 2018 року; декларація про відповідність; детальний список партії товару №499411; паспорт якості 129416.

15.06.2018 о 10 год. 41 хв. відділом митного оформлення «Сарни» митного поста «Західний», модулем АСАУР ПІК «Інспектор 2006» було згенеровано форму митного контролю: Код 905-3; Походження «Згенеровано системою»; Зміст «Можлива неправильна класифікація товару за кодом згідно УКТ ЗЕД 2710 19 46 00/або 2710 19 47 10. Здійснити відбір зразків (проб) товару для направлення до Департаменту податкових та митних експертиз ДФС з метою проведення експертних досліджень та встановлення характеристик визначальних для класифікації товару, з обовязковим визначенням вмісту сірки (мас.%)»; статус «Обовязкова». За результатами застосування АСАУР 15.06.2018 року Енергетичною митницею ДФС було здійснено відбір проб та зразків товарів за результатами чого було складено акт №37 від 15.06.2018 року.

В подальшому, позивач 23.06.2018 подав до відповідача тимчасову митну декларацію №UA903140/2018/003241, після чого товар був випущений у вільний обіг.

Згідно висновку Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції №159 від 11.07.2018, встановлено, що надані проби товару не суперечать відповідним показникам зазначеним у гр. 31 МД від 15.06.2018 №UA903140/2018/003084.

У відповідності до картки відмови у прийнятті митної декларації , митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA903140/2018/00035, позивачу було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за попередньою митною декларацією від 15.06.2018 №UA903140/2018/003084. Роз'яснено право на її оскарження у митному органі вищого рівня або в суду.

Підставою для відмови у митному оформленні товару, задекларованого згідно із МД №UA903140/2018/003084, слугувало те, що відповідний товар вже було випущено у вільний обіг за МД №UA903140/2018/003241 від 23.06.2018, а також у звязку із відмінністю даних у графі 31 МД №UA903140/2018/003084 з отриманим висновком департаменту податкових та митних експертиз ДФС №159 від 11.07.2018.

Докази оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначеної картки відмови в матеріалах справи відсутні.

Згідно із частиною 2 статті 1 МК відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 4 МК передбачено, що випуском товарів є надання органом доходів і зборів права на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, відповідно до заявленої мети.

Положеннями пункту 6 частини 1 статті 4 МК встановлено, що вільний обіг обіг товарів, який здійснюється без обмежень з боку органів доходів і зборів України.

Пунктом 9 частини 1 статті 4 МК регламентовано, що декларацією митної вартості є документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 МК митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Згідно із пунктом 21 частини 1 статті 4 МК митною процедурою є зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Приписами пункту 23 частини 1 статті 4 МК встановлено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (пункт 29 частини 1 статті 4 МК).

Відповідно до частини 1 статті 255 МК митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред'явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред'явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 255 МК строк, зазначений у частині 1 цієї статті, може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей виключно у разі проведення досліджень (аналізу, експертизи) проб і зразків товарів, якщо товари не випускаються відповідно до частини 21 статті 356 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 337 МК встановлено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Контроль із застосуванням системи управління ризиками це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи (частина 4 статті 337 МК).

Частиною 1 статті 356 МК передбачено, що взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об'єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 361 МК управління ризиками це робота органів доходів і зборів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю (частина 2 статті 361 МК).

Частиною 1 статті 362 МК передбачено, що аналіз ризику це систематичне використання органами доходів і зборів наявної у них інформації для визначення обставин та умов виникнення ризиків, їх ідентифікації і оцінки ймовірних наслідків недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно із частиною 2 статті 363 МК порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами частини 3 статті 363 МК передбачено, що автоматизована система управління ризиками, що застосовується органами доходів і зборів, є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи органів доходів і зборів.

Відповідно до частини 2 статті 363 МК, з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, наказом Міністерства фінансів України від 31 липня 2015 року № 684, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 21 серпня 2015 року за № 1021/27466, було затверджено Порядок здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю (далі Порядок № 684).

У пункті 3 Порядку № 684 дано визначення термінів, які у ньому вживаються, зокрема: - автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі АСАУР) - сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками (далі СУР) під час митного контролю та оформлення товарів і транспортних засобів; - виявлений ризик ризик, щодо якого в органах ДФС наявна інформація про порушення законодавства України з питань державної митної справи; - модуль АСАУР одна з підсистем АСАУР, що входить до складу модуля автоматизованої системи митного оформлення товарів та транспортних засобів (далі АСМО) або іншого програмно-інформаційного комплексу ДФС і забезпечує роботу АСАУР під час митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів.

Відповідно до частини 8 статті 357 МК за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому частиною 21 статті 356 МК передбачено, що за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи, за умови забезпечення сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму, товари, проби (зразки) яких взяті для проведення дослідження (аналізу, експертизи), випускаються органом доходів і зборів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізів, експертиз), якщо вони не підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 було затверджено Положення про митні декларації, яким визначено вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними. (далі Положення № 450).

Частиною 2 пункту 29 Положення № 450 передбачено, що якщо в рамках процедур митного контролю та оформлення товарів, ввезених на митну територію України, за поданою митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа посадовою особою митного органу відбиралися проби (зразки) товарів, за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи декларування таких товарів може бути здійснено з використанням тимчасової митної декларації. Випуск таких товарів до одержання результатів відповідних досліджень (аналізу, експертиз) може бути здійснений митним органом відповідно до частини 21 статті 356 МК.

Частиною першою статті 357 МК України визначено, що взяті проби (зразки) під митним забезпеченням разом з актом про їх взяття доставляються поштою або посадовою особою органу доходів і зборів до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи до його відокремленого підрозділу або до іншої експертної установи (організації) для проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Дослідження (аналіз, експертиза) проб (зразків) проводиться протягом 10 днів після їх надходження до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, чи його відокремленого підрозділу або іншої експертної установи (організації). У разі потреби цей строк може бути продовжено за рішенням керівника спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, керівника органу доходів і зборів за місцем розташування відокремленого підрозділу зазначеного спеціалізованого органу або керівника відповідної експертної установи (організації), але не більше ніж на 20 днів (частина четверта статті 357 МК України).

Відповідно до частини восьмої статті 357 МК України за результатами проведених досліджень (аналізів, експертиз) експерт готує висновок за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

15.06.2018 декларантом (позивачем) до митного оформлення за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №UA903140/2018/003084 був поданий товар «Важкі дистиляти, газойлі: паливо дизельне клас С, щільність при температурі 15 град. С 838,5 кг/м. куб. Масова частка сірки 0,00094 мас. %. Температура спалаху 61,5 град. ОСОБА_3 склад: при температурі 250 град. С переганяється 36% (об.), при температурі 350 град. С переганяється 94 (об.)». Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками було згенеровано ризик за кодом 905-3 Походження «Згенеровано системою»; Зміст «Можлива неправильна класифікація товару за кодом згідно УКТ ЗЕД 2710 19 46 00/або 2710 19 47 10. Здійснити відбір зразків (проб) товару для направлення до Департаменту податкових та митних експертиз ДФС з метою проведення експертних досліджень та встановлення характеристик визначальних для класифікації товару, з обовязковим визначенням вмісту сірки (мас.%)»; статус «Обовязкова». За результатами застосування АСАУР 15.06.2018 року Енергетичною митницею ДФС було здійснено відбір проб та зразків товарів за результатами чого було складено акт №37 від 15.06.2018 року. Листом від 11.07.2018 №4477/7/94-94-57-01-02 Департаментом податкових та митний експертиз ДФС на адресу Енергетичної митниці ДФС було направлено висновок №159, згідно якого надані проби товару не суперечать відповідним показникам зазначеним у графі 31 МД від 15.06.2018 №UA903140/2018/003084.

Позивачем, під час проведення митних формальностей, не заперечувалась правомірність таких дій відповідача щодо відбору проб та зразків товарів.

Враховуючи те, що посадовими особами відділу митного оформлення «Сарни» митного поста «Західний» було взято проби (зразків) товарів для проведення експертних досліджень та встановлення характеристик визначальних для класифікації товару, суд дійшов висновку, що відповідно до частини 21 статті 356 МК України та пункту 29 Положення №450 випуск товарів здійснюється митним органом до одержання результатів відповідних досліджень (аналізів, експертиз) лише за бажанням декларанта або уповноваженої ним особи з використанням тимчасової митної декларації.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», в режимі імпорту позивачем подавалися митні декларації таких типів: 1) ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення; 2) ДЕ - додаткова декларація до попередньої митної декларації; 3) ТН - тимчасова митна декларація на товари, точні відомості про код згідно з УКТЗЕД яких можуть бути встановлені після проведення їх дослідження, отримання додаткової інформації тощо.

Враховуючи те, що позивач лише 23.06.2018 подав декларацію ІМ 40 ТН № UA903140/2018/003242, то відповідач правомірно, відповідно до пункту 29 Положення № 450, випустив 23.06.2018 у вільний обіг товар позивача.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При цьому апеляційний суд вважає за можливе застосувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 6 вересня 2005 року, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00 від 18 липня 2006 року, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, пункт 58), відповідно до якої принцип, повязаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» серія A. 303-A від 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Одночасно суд апеляційної інстанції зважає на положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обовязок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов'язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність прийнятого судового рішення. Постанову прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотехсервіс» залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 1940/1256/18 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рушення.

У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.