Справа № 826/3585/18
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3585/18 Суддя (судді) першої інстанції: Юзькова О.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції в м. Києві, інспектора 7 роти 4 батальйону 1 полку патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, інспектора 7 роти 4 батальйону 1 полку патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4, т. в. о. інспектора відділу розшуку ОМ ДТП Управління патрульної поліції у м. Києві старшого сержанта ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив:

- визнати протиправними дії/бездіяльність інспектора 7 роти 4 батальйону 1 полку патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо внесення до рапорту неправдивих відомостей;

- визнати протиправними дії/бездіяльність інспектора 7 роти 4 батальйону 1 полку патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 щодо складання схеми місця ДТП з грубим порушенням вимог законодавства;

- визнати протиправними дії/бездіяльність тимчасово виконуючого обов'язки інспектора відділу розшуку та оформлення матеріалів ДТП Управління поліції національної поліції у м. Києві ст. сержантом ОСОБА_5 щодо грубих порушень законодавства під час складання протоколів про адміністративні правопорушення БД № 433177, БД 433178;

- визнати протиправними дії/бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, організації, забезпечення та контролю за діяльністю підрозділів Департаменту патрульної поліції під час оформлення матеріалів ДТП, яка сталася 03.01.2018 року;

- зобов'язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України вчинити певні дії:

притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП;

визначити особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначене ст. 255 КУпАП та скласти протокол про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_8, за ст. 124 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що діями/бездіяльністю відповідачів було порушено його права, зважаючи на те, що складено протоколи про адміністративне правопорушення не дивлячись на те, що водієм не порушувались правила дорожнього руху. Матеріали, які стали підставою для складання протоколу містять неправдиві відомості, схема ДТП складена з порушенням законодавства, а протоколи складено особою, яка не має відповідних повноважень. Крім того, позивача позбавлено можливості для ознайомлення з матеріалами, які стали підставою для складання протоколів в повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зокрема, позивач звертає увагу на те, що відповідачами не було подано відзив на позов, що фактично свідчить про визнання ними позовних вимог.

Скаржник також посилається на те, що судом не встановлено зміст спірних правовідносин та не надано оцінки жодному його аргументу.

Позивач вважає, що відмовивши у позові, суд тим самим відмовив йому у доступі до правосуддя.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що після закінчення терміну повноважень судді Рибака М.А. справа не була одразу передана на повторний перерозподіл, що свідчить про неповажний склад суду.

Насамкінець апелянт зазначає, що судом першої інстанції не дотримано вимог процесуального закону в частині законності та обгрунтованості рішення.

Перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.01.2018 р. на вул. Платона Майбороди в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода учасниками якої були ОСОБА_2 та ОСОБА_7

За змістом рапорту інспектора 7 роти 4 батальйону 1 полку патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 03.01.2018 р. він отримав повідомлення про ДТП без потерпілих. Прибувши за адресою: вул. Платона Майбороди, 8, в м. Києві він виявив, що т.з. який був припаркований суттєво не заважаючи дорожньому руху. Інший учасник зупинився, після порушень ПДР п. 13.1 т.р. «Форд» д.н.з. НОМЕР_3 вийшов, дав змогу його «засняти на відеореєстратор та розбірливо запам'ятати д.н.з., після чого зник з місця події». Замальована схема місця ДТП, відібрано пояснення.

Схема місця ДТП складена інспектором 7 роти 4 батальйону 1 полку патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4

За даними протоколу про адміністративне правопорушення № 433177 від 22.01.2018 р., складеного тимчасово виконуючим обов'язки інспектора відділу розшуку та оформлення матеріалів ДТП Управління поліції національної поліції у м. Києві ст. сержантом ОСОБА_5, позивач, керуючи автомобілем FORD д.н.з. НОМЕР_3, був причетний до ДТП з автомобілем «Хюндай і30» д.н.з. НОМЕР_5, місце події залишив, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху.

Також 22.01.2018 р. названим відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 433178 згідно якому 03.01.2018 р. приблизно о 12 год. 00 хв. в м. Києві на вул. Майбороди, 12 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. НОМЕР_3, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль «Хюндай і30» д.н.з. НОМЕР_5, що був припаркований праворуч, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху.

Залишаючи адміністративний позов без задоволення суд першої інстанції виходив з того, що складання протоколу, схеми дорожньо-транспортної пригоди, написання рапорту це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до частини першої ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 (надалі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення; поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт посадовця Національної поліції, схема місця ДТП є доказами в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, відповідно до приприсів ст.ст. 221 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, саме суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення належить виключне повноваження щодо встановлення правильності і обґрунтованості складання працівником Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи.

Суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення також належить виключне повноваження щодо оцінки доказів, на підставі яких притягується особа до адміністративної відповідальності на відміну від суду, який розглядає спір в порядку, передбаченому КАС України щодо правомірності дій працівника поліції по оформленню ДТП.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 17 липня 2018 року у справі № 554/1334/17.

Також, позивачем не було конкретизовано та сформульовано яким чином, на йому думку, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, мав забезпечити контроль за діяльністю підрозділів Департаменту патрульної поліції під час оформлення матеріалів ДТП, яка сталася 03.01.2018 року, та у чому саме виразилося порушення передбачених Конституцією та законами України прав, свобод та охоронюваних інтересів у сфері публічно-правових відносин у зв'язку із не складанням відповідачами протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_7

Так, із матеріалів справи вбачається, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року у справі №761/2616/18 про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_2, передбачені ст. 124, 1224 КУпАП, ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у виді штрафу у сумі 20 розмірів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.; провадження у справі за ст. 1224 КУпАП закрито у зв'язку з вчиненням дій у стані крайньої необхідності.

Водночас постановою Київського апеляційного суду від 19 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасовано в частині накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В іншій частині постанову суду 1-ї інстанції залишено без зміни.

Таким чином, зібраним в розумінні положень КУпАП доказам було надано належну оцінку судами у справі про адміністративне правопорушення та прийнято остаточне рішення відносно ОСОБА_2

Відтак, не складення протоколу відносно ОСОБА_7, не порушує права позивача, оскільки не породжує, не змінює та не припиняє його права і обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Саме по собі не подання відповідачами відзиву на позов не може бути підставою для задоволення позовних вимог, як на цьому наполягає позивач.

Помилковим є твердження ОСОБА_2 про те, що йому було відмовлено у доступі до правосуддя. Останній не був позбавлений можливості надати суду свої доводи та міркування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що місцевим адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на порушення термінів перерозподілу справи є помилковим, оскільки не може свідчити про незаконність складу суду.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 квітня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

cуддя В.П.Мельничук