Справа № 760/3608/19
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/3608/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Литвиненка Дмитра Валерійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Литвиненка Д.В. про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 25 січня 2019 року щодо нього інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Литвиненком Д.В. винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 510 гривень за здійснення руху та зупинки в смузі для маршрутних транспортних засобів.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що він виїхав з вул. Польова на вул. В. Гетьмана в напрямку Чоколівського бульвару, намагався перестроїтись у другу смугу руху, проте не зміг цього зробити через щільний рух автомобільного транспорту. Щоб не створювати перешкод іншим учасниками дорожнього руху, в тому числі громадському транспорту, який рухався позаду нього, він продовжив рух до перехрестя Чоколівського бульвару з вул. Ушинського. Інспектор незаконно розглянув справу за місцем зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим позбавив його в повному обсязі скористатись своїми правами. Крім того, інспектор доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

-визнати дії відповідача щодо складання постанови про адміністративне правопорушення Серія НК № 666427 від 25 січня 2019 року протиправними;

-скасувати постанову про адміністративне правопорушення Серія НК № 666427 від 25 січня 2019 року;

-провадження у справі закрити.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

З відзиву на позовну заяву інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Литвиненка Д.В. вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позивачем було порушено п. 17.1. Правил дорожнього руху, а саме здійснено рух у смузі для руху маршрутних транспортних засобів. Інспектор, виконуючи свої обов'язки, правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначене у постанові підтверджується наданим суду відеозаписом, здійсненим за допомогою камери автомобільного реєстратора (а.с. 26-29).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу 510 гривень за здійснення руху та зупинки в смузі для маршрутних транспортних засобів (а.с. 12).

Позивач посилається на те, що інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за адресою розташування управління патрульної поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КпАП України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний суд України у рішенні від 26 травня 2015 року в справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КпАП України дав офіційне тлумачення зазначеній нормі. Вказано, що положення цієї статті, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, статтями 121-1, 121-2, частинами 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, статтями 125, 126, частинами 1, 2, 3 ст. 127, статтями 128, 129, 132-1, частинами 6, 11 ст. 133-1, частинами 1, 2, 3 ст. 140 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та виніс постанову, яка є предметом оскарження. Сам факт такого розгляду адміністративної справи не є підставою для скасування постанови.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач зазначає, що він виїхав з вул. Польова на вул. В. Гетьмана в напрямку Чоколівського бульвару, намагався перестроїтись у другу смугу руху, проте не зміг цього зробити через щільний рух автомобільного транспорту. Щоб не створювати перешкод іншим учасниками дорожнього руху, в тому числі громадському транспорту, який рухався позаду нього, він продовжив рух до перехрестя Чоколівського бульвару з вул. Ушинського.

Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень у відзиві зазначено про те, що позивачем було порушено п. 17.1. Правил дорожнього руху, а саме здійснено рух в смузі для руху маршрутних транспортних засобів.

Згідно з п. 17.1. Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що позивач виїхавши з другорядної дороги на головну в смугу для маршрутних транспортних засобів, продовжив рух по цій смузі та не намагався перестроїтись у другу смугу руху, хоча реально мав таку можливість, оскільки рух транспортних засобів щільним не був. Крім того, з відеозапису видно, що покажчик повороту ліворуч позивач не увімкнув (а.с. 30).

Також, ні у позовній заяві, ні на відеозаписі, наданому позивачем, останній не заперечує той факт, що він продовжив рух у смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відеозапис, наданий позивачем, відображає лише момент винесення інспектором постанови. А відеозапис, наданий інспектором, відображає факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.

За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Литвиненка Дмитра Валерійовича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження у справі.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: