Справа № 647/634/19
Суддя: Кириленко М. О.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №647/634/19
Провадження № 2-а/647/9/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Кикоть К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Бериславського ВП в Херсонській області старшого сержанта Мартіна Олександра Івановича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 21.02.2019 року серія ДПО18 №805317 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського СРПП Бериславського ВП в Херсонській області старшого сержанта поліції Мартіна Олександра Івановича в справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №805317 від 21.02.2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 510 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 лютого 2019 року поліцейським СРПП Бериславського ВП ГУНП старшим сержантом Мартін О.І. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №805317, відповідно до змісту якої 21 лютого 2019 року о 09 годині 05 хвилин, в с. Новоберислав Бериславського району Херсонської області по вул. Набережна біля будинку №42 ОСОБА_1 зупинив транспортний засіб ХАЗ 325002 д/н НОМЕР_1 під кутом до проїзної частини, чим створив перешкоду руху іншим учасникам та перешкоджав подальшому проїзду автотранспорту, чим порушив п.п. 15.3, 15.5 ПДР, за що ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач зазначає, що інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України, а також положення ст. 307, 308, 268, 287-289 КУпАП.

Вважає, що дії поліцейського СРПП Бериславського ВП ГУНП є протиправними, оскільки порушують його особисті права громадянина України, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 ДПО18 №805317 від 21.02.2019 року є незаконною та винесеною з грубим порушенням норм законодавства, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Представник позивача адвокат Мальцева Т.В. та позивач в судове засідання не з`явилися, згідно наданої заяви просили справу розглядати у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою в справі про адміністративне правопорушення, винесеною поліцейським СРПП Бериславського ВП ГУНП старшим сержантом поліції Мартін О.І. серії ДПО18 №805317 від 21.02.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що останній зупинив транспортний засіб ХАЗ 325002 д/н НОМЕР_1 під кутом до проїзної частини, чим створив перешкоду руху іншим учасникам та перешкоджав подальшому проїзду автотранспорту.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №805317 від 21.02.2019 року, а тому вони вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а його посилання на відсутність факту порушення ним ПДР спростовуються даною постановою, а тому суд вважає їх надуманими та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, та вбачає дану постанову в частині визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення законною.

Так, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

Однак, вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, інспектором поліції не було у повній мірі враховано обставини справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, відповідачем не у повній мірі врахований принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений у ч.2 ст.61 Конституції України, при накладенні адміністративного стягнення на позивача.

За встановлених у судовому засіданні обставин суд вважає, що застосування до позивача за вчинення правопорушення стягнення у виді штрафу не буде відповідати вимогам справедливості з огляду на обставини, що встановлені дослідженими доказами.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №805317 від 21.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - змінити в частині заходу стягнення.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, оголосивши усне зауваження.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О.Кириленко