Справа № 560/4551/18
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4551/18
РІШЕННЯ

іменем України

18 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Литвинюк К.Б. представника позивача/відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1
розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, податкової вимоги та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ПРЕДМЕТ, ПІДСТАВИ ОСОБА_4 ПОЗОВУ.

Головне управління ДФС у Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 6825,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг, наявність якого підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями форми «Ф» від 18.05.2017 року за № 19671-13 в сумі 1549,70 грн., від 18.05.2017 року за № 19672-13 в сумі 827,82 грн., від 18.05.2017 року за № 19673-13 в сумі 780,86 грн., від 19.03.2018 року за № 0275824/1305-2225 в сумі 1799,36 грн., від 19.03.2018 року за № 0275825/1305-2225 в сумі 906,66 грн., від 19.03.2018 року № 0275823/1305-2225 в сумі 961,18 грн.

Зважаючи на те, що в добровільному порядку ОСОБА_2 заборгованість не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаного податкового боргу.

01.02.2019 року ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву та зустрічний адміністративний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та стягнення моральної шкоди.

Посилається на те, що з позовної заяви ГУ ДФС у Хмельницькій області він дізнався про наявність заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки вказані податкові повідомлення-рішення він не отримував. Також ОСОБА_2 зазначив, що у його власності у 2016 та 2017 роках перебувало лише два об'єкти оподаткування, визначені ст.266 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Так, об'єкт житлової нерухомості - квартира №106, що знаходиться в будинку №8/2 по вул. Інститутській в м. Хмельницькому, перебуває у спільній сумісній власності подружжя. В даній квартирі було проведено роботи по переплануванню з влаштуванням другого рівня, внаслідок чого змінились технічні характеристики, а саме було збільшено нежитлову площу, відтак збільшилась загальна площа квартири, про що 14.05.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні відомості.

ОСОБА_2 зазначає, що 18.08.2015 року до контролюючого органу було подано заяву, у якій власники цієї квартири за власною згодою визначились, що платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по цьому об'єкту є ОСОБА_3.

Однак, контролюючим органом було відмовлено у задоволенні вказаної заяви.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.11.2015 року у справі №822/5895/15 встановлено, що ОСОБА_3 є платником податку по об'єкту житлової нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Також зазначає про те, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про інший об'єкт житлової нерухомості, який належить ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_2. Відомості про даний об'єкт містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Оскільки обчислення контролюючим органом бази оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, повинно проводитись на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обчислення податку на квартиру, відомості про яку відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на думку ОСОБА_2, є протиправним.

Відтак, ОСОБА_2 просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ф» від 18.05.2017 р. № 19671-13 в сумі 1549,70 грн., від 18.05.2017 р. № 19672-13 в сумі 827,82 грн., від 18.05.2017 р. № 19673-13 в сумі 780,86 грн., від 19.03.2018 р. № 0275824/1305-2225 в сумі 1799,36 грн., від 19.03.2018 р. № 0275825/1305-2225 в сумі 906,66 грн. та від 19.03.2018 р. № 0275823/1305-2225 в сумі 961,18 грн., податкову вимогу форми «Ф» від 05.04.2017 р. № 7197-17 та стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ ТА СТОРІН.

14.01.2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

01.02.2019 року ОСОБА_2 подав відзив та зустрічний адміністративний позов до Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень, податкової вимоги та стягнення моральної шкоди.

Суд ухвалою від 05.02.2019 року прийняв до спільного розгляду з первісним адміністративним позовом зустрічний позов, об'єднав вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги та стягнення моральної шкоди в одне провадження з первісним адміністративним позовом про стягнення податкового боргу та перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 26.02.2019 року.

26 лютого 2019 року ОСОБА_2 подане клопотання про долучення до матеріалів справи документів та залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 - задоволено.

01 березня 2019 року надійшов відзив Головного управління ДФС у Хмельницькій області на зустрічний позов, де вказується на те, що згідно з наявними в Хмельницькому управлінні ГУ ДФС у Хмельницькій області відомостями з реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за ОСОБА_2 зареєстровані три об'єкти нерухомого майна а саме:

- квартира (реєстраційний номер об'єкта №36247832) розташована за адресою: АДРЕСА_3 (загальна площа 75,8 кв.м., житлова 40,3 кв.м.), з часткою власності 1/1;

- квартира (реєстраційний номер об'єкта №18849945) розташована за адресою: АДРЕСА_4 (загальна площа 71,5 кв.м., житлова 31,9 кв.м.), з часткою власності 1/1;

- квартира (реєстраційний номер об'єкта №01) розташована за адресою: АДРЕСА_3 (загальна площа 141,9 кв.м., житлова 40,3 кв.м.), з часткою власності 1/1.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об'єкти нерухомості ОСОБА_2 перебувають у приватній власності, а не у спільній сумісній власності. Вважає, що контролюючий орган правомірно прийняв вказані податкові повідомлення-рішення.

Що стосується оскарження податкової вимоги форми «Ф» №7197-17 від 05.04.2017 року, відповідач посилається на те, що вона була сформована до прийняття усіх оскаржуваних рішень і стосується іншої заборгованості ОСОБА_2, яка існувала станом на 05.04.2017 року.

Крім того вважає, що завдання моральної шкоди позивачу ніяким чином не доведене, зважаючи на що, просить відмовити у задоволенні зустрічного позову.

12.03.2019 року надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, у якій ОСОБА_2 зазначив, що ГУ ДФС у Хмельницькій області при розрахунку бази оподаткування враховано двічі той самий об'єкт житлової нерухомості - квартиру №106, що розташована в будинку №8/2 по вул. Інститутській в м. Хмельницькому.

12.03.2019 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору подала пояснення, у яких зазначила, що ГУ ДФС у Хмельницькій області при розрахунку бази оподаткування враховано двічі той самий об'єкт нерухомості - квартиру №106 по вул. Інститутській, платником податку за яким ОСОБА_2 не є.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.11.2015 року у справі №822/5895/15, яка набрала законної сили, встановлено, що платником податку по вказаному об'єкту житлової нерухомості є ОСОБА_3. Вважаючи рішення податкового органу протиправними, просить задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2

Ухвалами від 14.03.2019 року судом витребувані письмові докази від Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області та продовжено строк підготовчого провадження, оголошено перерву у підготовчому засіданні.

В підготовче судове засідання 21.03.2019 року ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 не з'явились, попередньо подавши заяви про проведення розгляду справи без їх участі.

21.03.2019 року представником податкового органу надані витребувані судом письмові докази.

Ухвалою від 21 березня 2019 року закрите підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 09.04.2019 року.

В судове засідання для розгляду справи по суті ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 не з'явились, подавши заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник ГУ ДФС у Хмельницькій області первісний позов підтримує, проти задоволення зустрічного позову заперечує, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на зустрічний позов, просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Покликається на те, що податковий орган діяв відповідно до вимог податкового законодавства і правомірно сформував оскаржувані рішення, направивши їх платнику. Оскільки ці рішення вважаються такими, які належним чином вручені платнику, у зв'язку з несплатою податку у ОСОБА_2 виник податковий борг, який ГУ ДФС просить стягнути.

Заслухавши пояснення представника ГУ ДФС у Хмельницькій області, встановивши обставини у справі та перевіривши їх доказами суд виходить з наступного.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ.

Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Підпункт 14.1.156 п. 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначає податкове зобов'язання як суму коштів, яку платник податків, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до положень п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг ( до п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України).

Підпункти 8.1, 8.3 ст. 8 ПК України передбачають, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно, який в силу ст.265 ПК України складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю. Місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).

Підпунктами 12.3.1, 12.3.2 п. 12.3 ст. 12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до пп.265.1.1 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об'єктів житлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є об'єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України є загальна площа об'єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що ставки податку для об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об'єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування. Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в м. Хмельницькому встановлені рішенням Хмельницької міської ради від 27.01.2016 року № 2, для об'єктів житлової нерухомості встановлено в розмірі 1,0 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, тобто 13,78 грн. за 1 м. кв. площі, що перевищує пільгову площу.

Відповідно до пп.266.4.1. п.266.4 ст.266 ПК України база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів:

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для фізичних осіб у 2018 році за звітний 2017 рік нараховується за нормами Податкового кодексу, що діяв до 31.12.2017 року, виходячи із сумарної загальної площі об'єктів житлової нерухомості, у т.ч. їх часток за ставками, встановленими за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року (3200 грн. ), за 1 кв. м. бази оподаткування.

Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в м. Хмельницькому встановлені рішенням від 27.01.2016 року № 2 Хмельницької міської ради зі змінами, внесеними відповідно до рішення позачергової десятої сесії від 29.12.2016 року №8. Відповідно до пп-266.4.1. п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно віл їх кількості - на 60 кв. метрів:

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Згідно з даними податкового органу, які подані до суду, за ОСОБА_2 рахується податковий борг в сумі 6825,58 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень:

- форми «Ф» від 18.05.2017 року за № 19671-13 в сумі 1549,70 грн. на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3 (загальна площа 141,9 кв.м., житлова 40,3 кв.м.);

- форми «Ф» від 18.05.2017 року за № 19672-13 в сумі 827,82 грн. на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3 (загальна площа 75,8 кв.м., житлова 40,3 кв.м.);

- форми «Ф» від 18.05.2017 року за № 19673-13 в сумі 780,86 грн. на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (загальна площа 71,5 кв.м., житлова 31,9 кв.м.);

- форми «Ф» від 19.03.2018 року № 0275823/1305-2225 в сумі 961,18 грн. на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3 (загальна площа 75,8 кв.м., житлова 40,3 кв.м.);

- форми «Ф» від 19.03.2018 року за № 0275824/1305-2225 в сумі 1799,36 грн. на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_3 (загальна площа 141,9 кв.м., житлова 40,3 кв.м.);

- форми «Ф» від 19.03.2018 року за № 0275825/1305-2225 в сумі 906,66 грн. на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 (загальна площа 71,5 кв.м., житлова 31,9 кв.м.).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на об'єкти жилої нерухомості - квартири за адресами:

- АДРЕСА_5;

- АДРЕСА_6.

18.08.2015 року до Головного управління ДФС у Хмельницькій області, ОСОБА_2, та його дружиною ОСОБА_3 було подано заяву, у якій вказано, що за власною згодою платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об'єкт житлової нерухомості - квартиру №106, що розташована в будинку №8/2 по вул. Інститутській в м. Хмельницькому, з моменту набуття права власності на цей об'єкт є ОСОБА_3.

Однак, контролюючим органом було відмовлено у задоволенні вказаної заяви. Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 звернувся до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.11.2015 року у справі №822/5895/15, яка набрала законної сили, було встановлено, що платником податку по вказаному об'єкту житлової нерухомості за взаємною згодою подружжя є ОСОБА_3.

У вказаному рішенні суд виходив з того, що право власності на квартиру АДРЕСА_7 набуте ОСОБА_2 та його дружиною ОСОБА_3 20.03.2012 року під час перебування в шлюбі.

Статтею 266 ПК України визначено, що в разі перебування об'єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній сумісній власності кількох осіб, які не поділені в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України).

Отже, якщо квартира придбана у шлюбі, незважаючи на те, що державна реєстрація права на неї проведена за одним із подружжя, означене нерухоме майно є спільною сумісною власністю.

Подружжям на підставі технічного висновку № 025/14-ТВ від 05.06.2014 (а.с.42-59), за результатами обстеження та оцінки стану конструкцій квартири № 106 на дев'ятому поверсі дев'ятиповерхового будинку по вул. Інститутській 8/2, було проведено роботи по переплануванню квартири з влаштуванням другого рівня, внаслідок чого були змінені технічні характеристики об'єкта нерухомості, збільшено нежитлову площу, в результаті чого збільшилась загальна площа квартири до 141,9 кв. м.

14.05.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про зміну технічних характеристик квартири, що підтверджується копіями Свідоцтва про право власності на нерухоме майно ІН 37540740 від 14.05.2015 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 60-62).

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, суд оцінює критично посилання ГУ ДФС у Хмельницькій області на те, що згідно з наявними відомостями з реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за ОСОБА_2 зареєстровані три об'єкти нерухомого майна.

Судом встановлено, що не існує двох окремих квартир за адресою АДРЕСА_8, а відомості про квартиру за цією адресою наявні в різних реєстрах у зв'язку з тим, що здійснювались неодноразові реєстраційні дії стосовно цього об'єкта нерухомості.

Отже, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області, форми "Ф" від 18.05.2017 року №19671-13 в сумі 1549,70 грн., форми "Ф" від 18.05.2017 року №19672-13 в сумі 827,82 грн., форми "Ф" від 19.03.2018 року №0275824/1305-2225 в сумі 1799,36 грн. та форми "Ф" від 19.03.2018 року №0275823/1305-2225 в сумі 961,18 грн. про визначення зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, стосуються одного і того ж об'єкта нерухомого майна, платником податку по якому є не ОСОБА_2, а його дружина ОСОБА_3.

З урахуванням цього, суд вважає, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області не доведено правомірності визначення податкового зобов'язання стосовно ОСОБА_2 та правомірності вказаних податкових повідомлень рішень.

Відтак, слід визнати протиправними та скасувати зазначені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області.

У той же час, суд не погоджується з твердженнями ОСОБА_2 про те, що обчислення контролюючим органом бази оподаткування на об'єкт жилої нерухомості - квартири АДРЕСА_2 не може проводитись на підставі відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з підпунктом 266.3.2. ст.266 ПК України база оподаткування об'єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

У той же час, підпунктом 4 пункту 2 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, встановлено, що невідємними архівними складовими частинами Державного реєстру речових прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Відповідно до підпунктів 2, 4 пункту 4 Порядку передбачається можливість виготовлення електронних копій документів, передбачених законодавством, у тому числі електронних копій судових рішень щодо заборони (зняття заборони) вчинення реєстраційних дій, пошук відомостей у Державному реєстрі прав, у тому числі в його невідємній архівній складовій частині. Пунктом 21 вказаного Порядку встановлено, що пошук відомостей у Державному реєстрі прав про речові права та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав, у тому числі в його невідємній архівній складовій частині здійснюється за одним або кількома ідентифікаторами, передбаченими абзацами другим - четвертим пункту 20 цього Порядку.

Згідно з пунктом 40 Порядку відомості невідємної архівної складової частини Державного реєстру прав використовуються державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію прав, їх обтяжень, у тому числі з метою їх перенесення до Державного реєстру прав та погашення у випадках, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пп.7.2.1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, первинні показники, необхідні для розрахунку сум податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для фізичних осіб містяться у реєстрі платників податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сформованому на підставі даних про об'єкти нерухомості, отриманих органами ДФС у порядку, встановленому підпунктом 266.7.4 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України.

Крім того сам ОСОБА_2 у зустрічному позові не заперечує те, що квартира №68 що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Панаса Мирного, №35/2, дійсно перебуває у його власності і відомості про неї внесені до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відтак, оскільки Реєстр прав власності на нерухоме майно є невід'ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обчислення контролюючим органом бази оподаткування на об'єкт житлової нерухомості на підставі даних, отриманих з Реєстру прав власності на нерухоме майно, не суперечить вимогам ст.266 ПК України.

Відтак, податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області форми "Ф" від 18.05.2017 р. № 19673-13 в сумі 780,86 грн., та форми "Ф" від 19.03.2018 р. № 0275825/1305-2225 в сумі 906,66 грн. про визначення податкового зобов'язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є правомірними, а податковий борг в сумі 1687,52 грн., який виник у зв'язку з несплатою ОСОБА_2 цих коштів, підлягає стягненню.

Що стосується позовної вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 про скасування податкової вимоги форми «Ф» від 05.04.2017 р. № 7197-17, суд виходить з того, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області вказана податкова вимога надана для підтвердження того, що станом на 04.04.2017 року за платником вже рахувалась заборгованість за узгодженими грошовими зобов'язаннями.

Крім того, податковим органом в межах цього провадження не заявлялись вимоги про стягнення податкового боргу, вказаного у цій податковій вимозі, а ОСОБА_2 не наведено жодних доказів її протиправності.

Оскільки судом не встановлені підстави для скасування податкової вимоги форми «Ф» від 05.04.2017 р. № 7197-17, у задоволені зустрічного позову в цій частині слід відмовити.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 також заявлено вимогу про стягнення з Головного управління ДФС у Хмельницькій області моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Частинами 1, 2 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини частина 1 статті 1167 Цивільного кодексу України).

Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктами 4, 5 зазначеної постанови у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами цей розмір підтверджується. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди, не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір моральної шкоди. Відтак, суд вважає, що ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, за первісним адміністративним позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області підлягає стягненню з ОСОБА_2 податковий борг в сумі 1687,52 грн. У решті вимог податкового органу слід відмовити.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень в частині скасування податкових повідомлень-рішень форми "Ф" від 18.05.2017 року №19671-13 в сумі 1549,70 грн., форми "Ф" від 18.05.2017 року №19672-13 в сумі 827,82 грн., форми "Ф" від 19.03.2018 року №0275824/1305-2225 в сумі 1799,36 грн., форми "Ф" від 19.03.2018 року №0275823/1305-2225 в сумі 961,18 грн. У решті вимог зустрічного позову необхідно відмовити.

Відтак, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог сторін.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 кошти у рахунок погашення податкового боргу в сумі 1687 ( одна тисяча шістсот вісімдесят сім) грн. 52 к.

В решті позовних вимог Головного управління ДФС у Хмельницькій області до ОСОБА_2 - відмовити.

Зустрічний адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, податкової вимоги та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області

- форми "Ф" від 18.05.2017 року №19671-13 в сумі 1549,70 грн.,

- форми "Ф" від 18.05.2017 року №19672-13 в сумі 827,82 грн.,

- форми "Ф" від 19.03.2018 року №0275824/1305-2225 в сумі 1799,36 грн.

- форми "Ф" від 19.03.2018 року №0275823/1305-2225 в сумі 961,18 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26 квітня 2019 року

Позивач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)
Відповідач:ОСОБА_2 (АДРЕСА_9,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)

Головуючий суддя ОСОБА_5