Справа № 163/2122/18
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2122/18
Провадження № 2-а/163/25/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Клекоцюка Р.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_3 просить визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 4007/20500/18 від 26.09.2018 року за ознаками ст.485 МК України.

Заперечує обвинувачення в заявленні в митній декларації на автомобіль "Рено Меган Сценік" неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, та надання органу доходів і зборів документів з такими неправдивими відомостями. Стверджує, що діяв добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред'явив виключно ті документи, які були йому передані і на даний час ніким не скасовані і не визнані недійсними. Зазначених обставин відповідач не перевірив і не з'ясував, чим допустив неповноту і необ'єктивність під час розгляду справи і винесення постанови. Крім цього відповідачем не було встановлено та допитано всіх осіб, які фігурують по справі, не витребувано документів у юридичних осіб, які причетні до справи.

На позовну заяву представник відповідача подав відзив, у якому вказав на доведеність вини позивача у вчиненні порушення митних правил отриманими в порядку ст.352 МК України від литовських митних органів документами, які в розумінні ст.495 МК України є належними і допустимими доказами. Кваліфікація дій позивача зроблена з урахуванням того, що він є відповідальною за фінансове врегулювання особою. ОСОБА_3, оформляючи на себе експортну декларацію у Литовській Республіці, був зобов'язаний завершити режим експорту і для підтвердження цього зобов'язався надати відправнику, компанії UAB "Gelgotos Transportas", копію технічного паспорта про реєстрацію транспортного засобу на території України. Така копія була додана і до документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки. Повірений ОСОБА_6 під час ввезення автомобіля "Рено Меган Сценік" на митну територію України особисто подавав рахунок-фактуру із зазначеною ціною транспортного засобу 3500 євро, що підтверджується попереднім повідомленням № UA205090/2017/042199 від 02.10.2017 року. Литовська експортна декларація датована 29.09.2017 року. Факт обізнаності позивача з попереднім повідомлення доводиться митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439 від 03.10.2017 року. Тому вважає, що такі обставини достатньо свідчать про обізнаність позивача з дійсною вартістю автомобіля, яка є значно вищою та прямого умислу в ОСОБА_3 на вчинення правопорушення з метою уникнення від сплати митних платежів.

11.12.2018 року ОСОБА_3 направив до канцелярії суду письмові пояснення у яких зазначив, що усі документи, які були йому надані продавцем через брокера подав до митного оформлення, ціна транспортного засобу становила 3500 євро. На підставі отриманих відповідачем від литовських митних органів документів жодних коштів не сплачував, права власності не реєстрував, жодних автомобілів не отримував. Заявлена декларантом митна вартість автомобіля визначена самим митним органом за передбаченим ст.64 МК України резервним методом.

Позивач в судове засідання не з'явився, доручивши представляти свої права та інтереси адвокату ОСОБА_1

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Клекоцюк Р.Є. позов не визнав, висловив доводи аналогічні відзиву, просив у задоволенні позову відмовити.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Митне оформлення легкового автомобіля "Рено Меган Сценік", ідентифікаційний номер НОМЕР_2, здійснене 03.10.2017 року посадовою особою митного поста "Луцьк" Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ПП "Логістикброк" Савою М.В. митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439.

Згідно рахунку-фактури № 2017-02250 від 29.09.2017 року вартість транспортного засобу становить 3 500 євро, його продавцем виступала компанія UAB "Gelgotos Transportas", отримувачем - ОСОБА_3.

За митне оформлення цього автомобіля при його митній вартості у 128 530,81 гривень було нараховано та сплачено 46 782,57 гривень митних платежів.

Державною фіскальною службою України отримано запит литовських митних органів від 01.02.2018 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також "Рено Меган Сценік", ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

27.06.2018 року документи литовських митних органів ДФС України надіслало Волинській митниці ДФС для проведення перевірки.

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN № 17LTKR1000EK080D91, рахунку-фактури серії АА № 100017371 від 02.09.2017 року автомобіль "Рено Меган Сценік" був проданий компанією UAB "Gelgotos Transportas" громадянину ОСОБА_3 за ціною 7 018 євро.

З огляду на вартість транспортного засобу, заявлену і прийняту під час митного оформлення та вказану в литовській експортній митній декларації, різниця розміру митних платежів становить 29 169,54 гривень, що визначено службовою запискою УАМП Волинської митниці.

27.07.2018 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_3 протокол про порушення митних правил № 4007/20500/18 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_3 через декларанта Саву М.В. під час митного оформлення автомобіля "Рено Меган Сценік" вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 29 169,54 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

26.09.2018 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є.С. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 4007/20500/18 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 87 508,62 гривень.

Згідно із ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Отже, адміністративна відповідальність, в тому числі, за порушення митних правил, є персоніфікованою. У зв'язку з цим в діях особи, яка надала доручення на вчинення певних дій, мають бути доведені всі ознаки складу порушення митних правил.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз досліджених доказів свідчить, що по справі достатніх доказів такої вини і мети в діях позивача не зібрано.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація MRN № 17LTKR1000EK080D91 від 29.09.2017 року та рахунок-фактура серії АА № 100017371 від 02.09.2017 року.

Між відомостями цієї експортної декларації і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу.

Однак сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці.

Експортна декларація № 17LTKR1000EK080D91 для митного оформлення литовським митним органам надавалась експортером, тобто компанією UAB "Gelgotos Transportas", яка виступала і декларантом.

Крім цього, як вбачається з Інтернет-сайту Єврокомісії щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень) митна декларація № 17LTKR1000EK080D91 від 29.09.2017 року перебуває у стані виходу з підтвердження.

З митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439 вбачається, що одержувачем товару був ОСОБА_6, уповноважений позивачем на підставі доручення від 29.09.2017 року. Цим дорученням позивач уповноважив ОСОБА_6 на вчинення ним законних дій щодо представництва його інтересів під час купівлі автомобіля та здійснення, в тому числі, митного оформлення. Доказів протиправної змови повіреного та позивача на неправомірне зменшення розміру митних платежів при винесені оскаржуваної постанови та вході розгляду даної справи не встановлено.

Митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) ПП "Логістикброк" Сава М.В., який в ході здійснення провадження та розгляду протоколу № 4007/20500/18 опитаний про обставини декларування і надання йому відповідних документів не був.

Зазначені у відзиві доводи представника відповідача щодо обізнаності позивача з попереднім повідомленням № UA205090/2017/042199 від 02.10.2017 року та отриманого від митних органів Литовської Республіки копія технічного паспорту про реєстрацію транспортного засобу на території України не доводять протиправних дій позивача і, в той же час, не спростовують факту придбання автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні.

Такі обставини не були встановлені на час винесення оскаржуваної постанови і в силу ч.2 ст.77 КАС України не могли братись до уваги для прийняття цього рішення, в тому числі, і надані представником відповідача переклади документів отриманих від литовських митних органів.

Волинська митниця ДФС, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинила запиту компанії, яка фігурує відправником товару.

З наведених міркувань суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_3 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB "Gelgotos Transportas" задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.

В оскаржуваній постанові посадова особа митниці жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Крім цього, відповідно ж до положень ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, через що за обставинами справи надання доручення не може братись до уваги як визначальний доказ винуватості особи, що безпосередньо вчиняла дії з подання транспортного засобу до митного контролю.

Отже, аналіз доказів по справі свідчить, що належних, допустимих і достатніх доказів про наявність в діях позивача складу передбаченого сть.485 МК України правопорушення не встановлено.

Крім цього, митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об'єм циліндрів двигуна (ст.215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України "Про митний тариф", розділ V ПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу проведено відповідно до декларації ІМ40ДЕ № UA205090/2017/042439, в якій митна вартість автомобіля визначена за 6 (резервним) методом.

В порядку ст.55 МК України митниця коригування митної вартості транспортного засобу, в тому числі із застосуванням основного методу (за ціною договору), не проводила, відповідне рішення в матеріалах справи відсутнє.

Відтак самостійне визначення управлінням адміністрування митних платежів Волинської митниці розміру таких платежів на підставі документів, що були отримані від литовських митних органів, не відповідає положенням МК України щодо процедури коригування такої вартості, через що відповідна службова записка є недопустимим доказом.

Оскільки визначення розміру митних платежів прямо впливає на розмір штрафу за порушення митних правил, вбачаються підстави для висновку про неповноту і необ'єктивність провадження в справі про порушення митних правил.

Отже, сукупність наведених обставин дає підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною і її скасування.

В той же час на момент ухвалення цього рішення збігли передбачені ст.467 МК України строки для притягнення до адміністративної відповідальності, що діяли на час досліджуваних подій.

За таких обставин продовження провадження в справі суперечитиме положенням ст.467 МК України та ст.247 КУпАП.

Оскільки на час винесення оскаржуваної постанови не було достатніх, належних і допустимих доказів винуватості, а їх збирання поза строком накладення стягнення суперечитиме закону, суд вважає, що провадження у справі про порушення митних правил слід закрити за відсутністю в діях позивача складу передбаченого ст.485 МК України правопорушення.

У зв'язку з цим та відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 26.09.2018 року в справі про порушення митних правил № 4007/20500/18 про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 87 508,62 гривень, визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі про порушення митних правил № 4007/20500/18 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного рішення через Любомльський районний суд.

Ім'я позивача - ОСОБА_3; місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1.

Найменування відповідача - Волинська митниця ДФС; місце знаходження: вулиця Призалізнична 13, село Римачі Любомльського району Волинської області; код ЄДРПОУ - 39472698.

Дата складення повного рішення - 19 квітня 2019 року.

Головуючий: суддя С.С.Чишій