Справа № 171/103/19
Суддя: Чумак Т. А.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 171/103/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря Десятникової І.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у селі Чайки управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

16.01.19 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у с. Чайки управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 30.12.2018 року відповідачем винесено постанову, відповідно до якої його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гр. ОСОБА_3, що постанова, винесена відповідачем 30.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення штрафу, є незаконною, так як вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, в звязку з чим повинна бути скасована. Так, в постанові зазначено, що він нібито керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби режим робити зовнішніх приладів, а саме - заднього лівого габариту, що не відповідає вимогам стандартів України, чим він порушив п. 31.4.3.а ПДР.

Позивач вважає, що він не допустив порушень ПДР. Він дійсно здійснював рух на транспортному засобі «Mercedes Benc Sprinter», н/з SK 860 MX, 30.12.2018 року орієнтовно о 22-00 год. на а/д Київ Чоп. Здійснюючи рух, він бачив у дзеркало заднього виду, що позаду їхав автомобіль патрульної поліції. Орієнтовно через 5 хвилин руху позаду нього автомобіль патрульної поліції увімкнув проблискові маячки червоного кольору, що вимагало його зупинки, після чого на зазначені дії він невідкладно здійснив зупинку. Підійшовши до автомобіля, інспектор патрульної поліції повідомив, що на автомобілі не горить лампа лівого заднього габариту. На його прохання надати докази несправності лампи лівого заднього габариту у вигляді відео фіксації інспектор не надав, фактична несправність ліхтаря інспектором під час зупинки не перевірялась, у задоволенні клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою адвоката інспектор поліції відмовив. Після цього інспектор надав йому вже складену постанову в справі про адміністративне правопорушення з проханням підписатися про отримання зазначеного документа. Його аргументи щодо відсутності правопорушення інспектор до уваги не взяв та виніс незаконне рішення про накладення стягнення без наявності складу адміністративного правопорушення, так як він під час виїзду з АЗС перевірив справність всіх зовнішніх освітлювальних приладів, які були справними. Крім того позивач зазначає, що у відповідності до п.п.31.4.3.а розділу 31 ПДР, на який послався позивач у оскаржуваній постанові, «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу». Приймаючи рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, відповідач не зазначив у постанові, у чому полягає невідповідність вимогам стандартів України режим роботи заднього лівого габариту керованого ним автомобіля.

Позивач просить позов задовольнити, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності від 30.12.2018 року серії НК № 351826 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками, надав відзив на позовну заяву, в якому вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 30.12.2018 року позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не надав йому для ознайомлення доказів у вигляді відео фіксації, а також тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Даний перелік не є вичерпним і не може ґрунтуватись на фото та відео фіксації правопорушення. Посадова особа, в даному випадку інспектор патрульної поліції, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до ст.252 КУпАП.

Відповідно до ст.258 КУпАП інспектором винесено постанову на місці вчинення правопорушення, оскільки протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Постанова винесена відповідачем відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП. З приводу доводів позивача про ненадання йому можливості скористатись юридичною допомогою, то законом не визнана обовязковою участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката чи іншого фахівця в галузі права до місця зупинки транспортного засобу. В ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі, а відмова в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи не є такою перешкодою. Також вважає за потрібне звернути увагу на відеозапис, який додається позивачем, з якого слідує, що відповідач діяв з чітким дотриманням вимог ЗУ «Про Національну поліцію», положень та норм КУпАП, зокрема ст.279, а позивач в свою чергу замість того, щоб просто переконатись, що він дійсно керує транспортним засобом з порушенням ПРД, визнати вину та усунути несправність, уникав відповідальності, вимагав дотримання його прав, хоча вони ніяким чином не порушувалися. Також позивач не надає жодного підтвердження своїм словам про те, що він перевірив технічну справність зовнішніх світлових приладів перед виїздом, особливо в темну пору доби, а також про те, що ця несправність виникла під час керування ним транспортного засобу. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Згідно ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В судовому засіданні з наданої позивачем копії постанови встановлено, що ОСОБА_1 30.12.2018 року о 22-45 год. керував транспортним засобом «Mercedes Benc Sprinter», н/з SK 860 MX, у якого в темну пору доби режим робити зовнішніх приладів, а саме - заднього лівого габариту не відповідає вимогам стандартів України, чим порушив п.31.4.3.а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. Відповідно до даної постанови відповідачем на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гр.

Під час перегляду судом відеозаписів, долучених позивачем до позову, встановлено, що на питання особи, яка здійснювала відеозапис, щодо причини зупинки працівники поліції пояснили, що причина зупинки автомобіля повязана з тим, що на автомобілі не працює задній габарит, що є порушенням пункту 31.4.3а Правил дорожнього руху. На другому відео файлі зафіксовано перебіг розгляду працівником поліції справи про адміністративне правопорушення. На наданих відеозаписах, що переглянуті судом, відсутні відомості щодо проведення технічного обстеження фар транспортного засобу працівниками поліції.

Частиною ч.1 ст.121 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до підпункту 31.4.3 розділу 31 Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню як постановлена з порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,2,3 та 5 ст.121 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

За таких обставин надання права працівникам Національної поліції на місці притягувати осіб до адміністративної відповідальності за скороченою процедурою без складання протоколу накладає на них підвищену відповідальність стосовно забезпечення прав громадян.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Матеріали справи містять лише копію постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Відповідно до ст.79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ст.159 КАС України встановлено, що, зокрема, відзив на позовну заяву є заявою по суті. Подання заяв по суті є правом учасників справи. Неподання субєктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому в якому вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Жодного доказу на підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем не надано.

Таким чином, дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправними. Оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ приходить до висновку про закриття адміністративної справи відносно позивача в звязку з відсутністю складу правопорушення в його діях.

Керуючись ст.ст.2,6,12,19,20,46,77,243,257,271,286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 30 грудня 2018 року серії НК № 351826, винесену інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції у с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гр.

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю складу правопорушення в його діях.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання с. Вільне, вул. Шевченка, 56, Апостолівського району, Дніпропетровської області;

Відповідач - інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_2, місце роботи с. Чайки, вул. Лобановського, 32А, Києво-Святошинського району Київської області, 08130.

Суддя: ОСОБА_4