Справа № 580/619/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року справа № 580/619/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гарань С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235) про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2018 №Ф-61636-17 та від 05.02.2019 №61636-17.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з березня 2004 року вона не здійснювала підприємницької діяльності, в зв'язку з її припиненням та не отримувала ніяких доходів, із вказаного періоду часу. Враховуючи наведене, позивач вважає протиправним нарахування їй єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виставлення спірних вимог про сплату недоїмки.

Ухвалою судді від 25.02.2019 прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи).

В подальшому, ухвалою суддів від 27.03.2019 прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку строщеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, з метою належного з'ясування всіх обставин справи та для прийняття законного та обґрунтованого рішення (розгляд справи призначено в судовому засіданні на 12год. 00хв. 25.04.2019).

Позивач до зали судового засідання 25.04.2019 прибула та підтримала вимог позовної заяви в повному обсязі.

Представник відповідача до зали судового засідання 25.04.2019 прибув, проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, додатково наголосив, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. Станом на час звернення з відповідним позовом до суду остання не була знята з обліку в органах ПФУ, як фізична особа-підприємець, в зв'язку з чим в ІКП ITC «Податковий блок», по коду платежу 71040000 (єдиний соціальний внесок) їй 09.11.2018 було нараховано розрахункову суму єдиного внеску за 2017 рік в розмірі 8448,00 грн. та за 2018 в розмірі 9828,72грн., всього в сумі 15819,54 грн., яка залишається не сплаченою (станом на 13.03.2019 загальна суму заборгованості становить 18276,72грн.). Враховуючи зазначені обставини, ГУ ДФС у Черкаській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить в їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні 25.04.2019 головуючий перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження та повідомив учасників процесу, що рішення у даній справі буде прийнято на протязі строку розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в Черкаській області на підставі ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2018 №Ф-61636-17, якою ОСОБА_1 визначено суму боргу єдиного внеску на загальну суму 15819,54 грн.

В ході розгляду справи позивач збільшила розмір позовних вимог, в зв'язку з прийняттям податковим органом 05.02.2019 нової податкової вимоги №61636-17.

Вважаючи вищевказані вимоги протиправними, ОСОБА_1 звернулась з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2462 (надалі Закон № 2462).

Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774) внесено зміни до Закону №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які набули чинності з 01 січня 2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність. Дія Закону №2464 поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної зі збором та веденням обліку єдиного внеску.

Платники єдиного внеску зобов'язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п.1 ч.2 ст.6 Закону № 2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст.9 Закону № 2464).

Платниками єдиного внеску відповідно до пунктів 4 та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464 є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Базою нарахування єдиного внеску для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 Закону № 2464, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх дальності, що підлягає обкладанню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. З 2017 року у разі, якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов'язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого, цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону №2464 в редакції Закону №1774».

Мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця (п.6 ч.1ст.1 Закону № 2464).

Згідно з нормами ч.5 ст.8 Закону № 2464, єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

З 01.10.2013 року функції адміністрування єдиного соціального внеску передані від Пенсійного фонду України до Міністерства доходів і зборів України, яке перетворено шляхом реорганізації у ДФС України (Постанова КМУ від 21.05.2014 №160 «Про утворення Державної фіскальної служби»).

Суд наголошує, що на момент зняття з обліку державна реєстрація фізичних осіб - підприємців регулювалась, як і в даний час, Законом України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755 із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону №755, фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 18.02.1999 була зареєстрована як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Соснівської районної ради м. Черкаси, про що було зроблено запис у журналі обліку реєстраційних справ за №744/13 та підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, однак, починаючи із березня 2004 року вона самостійно припинила свою підприємницьку діяльність, подавши відповідні документи до державного реєстратора та контролюючого органу.

В судовому засіданні позивач підтвердила, що з березня 2004 року вона припинила свою підприємницьку діяльність та у продовж 15 останніх років нею не займалась, будь-якої звітності не подавала.

Слід зазначити, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб згідно з статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (набрав чинності з 1 липня 2004 року, тобто після припинення позивачем своєї підприємницької діяльності) полягає у засвідченні факту створення або припинення юридичної особи та фізичної особи-підприємця шляхом внесення відповідних записів до ЄДР. Документом встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи - підприємця, є свідоцтво про державну реєстрацію (стаття 1 цього Закону).

Державний реєстратор здійснює оформлення та видачу свідоцтва виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця (стаття 5 згаданого Закону).

Тобто, саме шляхом внесення відповідних записів до ЄДР засвідчується факт набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, в порядку передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Проте, як встановлено судом із матеріалів справи, ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) починаючи із 1 липня 2004 року (з моменту набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та початку роботи ЄДР) вже не була зареєстрована та не мала статусу фізичної особи-підприємця, що також підтверджується витягом є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань від 30.11.2018 за №24118723, що був зроблений на запит позивача Департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради, з якого слідує, що в ньому дані при позивача, як ФОП - відсутні.

Також, суд критично ставиться до тверджень представника відповідача про те, що позивач до цього часу обліковується як ФОП у внутрішніх облікових системах податкового органу, які були йому передані від органів ПФУ, оскільки суду не представлено ні доказів наявності таких облікових систем, ні доказів перебування в них позивача в статусі ФОП у 2017-2018 роках.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень ч. 2 ст. 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів, що під час вчинення дій, з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а судовий збір стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, який був відповідачем у даній справі.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області від 09.11.2018 №Ф-61636-17 про визначення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) боргу (недоїмки) в сумі 15 819,54 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Черкаській області від 05.02.2019 №Ф-61636-17 про визначення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) боргу (недоїмки) в сумі 18 276,72 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39392109) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.М. Гарань