Справа № 161/12394/15-а
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2821/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Макарика В.Я., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року про відмову у внесенні виправлень у постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2015 року у справі №161/12394/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішення субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання надати житло,-

суддя в 1-й інстанції Крупінська С.С.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2015 року постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 лютого 2015 року № 97-1протиправним- відмовлено.

11 грудня 2018 року позивач - ОСОБА_1 ВіраВасилівна звернулася до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Луцького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішення субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання надати житло - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року та ухвалити нову, якою задовольнити заяву та зобовязати суд першої інстанції виправити допущені описки.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції в своєму рішенні вирішив питання про уявну чергу в якій вона ніколи не знаходилась. Звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив витяг з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №97-1 від 18 лютого 2015 року, в якому саме вказано на якій черзі для отримання житла апелянт знаходиться. Дана обставина призвела до того, що спір по суті не був вирішений взагалі. Таким чином вважає, що відмова у задоволенні заяви про виправлення описки є такою, що порушує її права на отримання позачергового житла та підлягає скасуванню.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 11 грудня 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення описки у судовому рішенні.

В обґрунтування заяви зазначає, що ознайомившись з текстом рішення нею виявлено описку, а саме в абзаці 5 описової частини постанови суду зазначено, що «…рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015 року № 97-1 її поновили на квартирному обліку з дати попереднього перебування з 29.01.2002 року, де вона перебуває в списку осіб, які переселяються із забрудненої зони внаслідок аварії на ЧАЕС…», та в мотивувальній частині постанови зазначено « …поновлення ОСОБА_1 з сімєю в складі 2-х осіб на квартирному обліку для забезпечення отримання житла у списку осіб, які переселені з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС з дати попереднього перебування 29.01.2002 року.

Однак, звертає увагу суду на те, що у рішенні виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015 року № 97-1 зазначено «поновити ОСОБА_1 з сімєю в складі 2-х осіб (ОСОБА_2 - дочка) на квартирному обліку для позачергового отримання житла у списку осіб, які переселені з території, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС з дати попереднього перебування 29.01.2002 року». Дана описка унеможливлює виконання рішення суду, а тому просить суд виправити зазначену описку.

Відмовляючи в задоволенні заяви про виправлення описки, суд першої інстанції, виходив з того, що неповна цитата рішення Луцької міської ради не є опискою та не впливає на його примусове виконання в разі необхідності, оскільки постановою Луцького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову, а тому дане рішення не підлягає примусовому виконанню.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.253 КАС Українисуд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків тощо.

Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 14 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18 лютого 2015 року № 97-1протиправним, таким чином дане рішення не підлягає примусовому виконанню.

Зокрема в описовій частині рішення, у абзаці пятому судом зазначено: « У звязку з цим, вона знову звернулась до виконавчого комітету Луцької міської ради про виділення їй з дочкою житла, яке б відповідало вимогам ч. 1 ст. 50 ЖК України, та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015 року № 97-1 її поновили на квартирному обліку з дати попереднього перебування з 29.01.2002 року, де вона перебуваєв списку осіб, які переселяються із забрудненої зони внаслідок аварії на ЧАЕС під номером 81 та в списку осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії під номером 59.».

Суд, дослідивши наявний в матеріалах справи витяг з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015 року № 97-1, погоджується із твердженням позивача про те, що судом першої інстанції не зазначено про те, що у даному рішенні зазначається щодо поновлення ОСОБА_1 з сімєю в складі 2 осіб (ОСОБА_2 дочка) на квартирному обліку, саме для позачергового отримання житла.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відтак, враховуючи зміст витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015 року № 97-1, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зазначити у абзаці пятому описової частини постанови наступне: « У звязку з цим, вона знову звернулась до виконавчого комітету Луцької міської ради про виділення їй з дочкою житла, яке б відповідало вимогам ч. 1 ст. 50 ЖК України, та рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 18.02.2015 року № 97-1 її поновили на квартирному обліку для позачергово отримання житла з дати попереднього перебування з 29.01.2002 року, де вона перебуває в списку осіб, які переселяються із забрудненої зони внаслідок аварії на ЧАЕС під номером 81 та в списку осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії під номером 59.».

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.243, ст. ст. 308, 310, 320, 317, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 січня 2019 року про відмову у внесенні виправлень у рішення у справі №161/12394/15-а скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задовольнити.

Внести виправлення в постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2015 року у справі №161/12394/15.

У абзаці пятому описової частини судового рішення після слів : «…на квартирний облік..», доповнити: « для позачергового отримання житла…».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складено 23.04.2019 року.