Справа № 340/66/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 340/66/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року (суддя Притула К.М.) по справі №340/66/19 за позовом Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и В:

Державне підприємство "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2" Державного агентства резерву України звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, в якому просить:

- визнати Позивачу процесуальний строк звернення до суду з позовною заявою про визнання незаконними дій посадової особи суб'єкта владних повноважень - старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - ОСОБА_1, стосовно розірвання договору щодо зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ Червоний землероб від 24.06.2016 №04/398 та скасування постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 04.05.2018 ВП №52369947, таким, що був пропущений з поважних причин;

- визнати дії посадової особи суб'єкта владних повноважень - старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - ОСОБА_1, стосовно розірвання договору щодо зберігання арештованого майна боржника ДП ДГ Червоний землероб від 24.06.2016 №04/398 незаконними та скасувати постанову про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 04.05.2018 ВП №52369947, яка була винесена старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - ОСОБА_1

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху в зв'язку з необхідністю усунути недоліки позовної заяви.

Підставами для залишення позову без руху, зокрема, стало те, що позивачем пропущено встановлений п.1 ч.2 ст.287 КАС України строк звернення до суду, а причини,

зазначені ним у заяві про поновлення такого строку, є неповажними.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивач надав до суду заяву про поновлення строку звернення із позовом до суду, в якій обґрунтував підстави пропуску такого строку тим, що неодноразово звертався до суду з метою оскарження дій та рішень державного виконавця, але усі звернення позивача (скарги, позови) були судами повернуті.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року адміністративний позов повернуто позивачу. Повертаючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є неповажними. Такі висновки судом першої інстанції мотивовано тим, що попереднє залишення позовної заяви без руху та її повернення не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, дослідження судом обставин справи не в повній мірі, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що не погодившись із рішенням державного виконавця щодо передачі майна на зберігання, підприємством у визначені законодавством строки таке рішення було оскаржено у судовому порядку, але скарги та позови, з тих чи інших підстав, не були прийняті судами. З цих підстав позивач вказує на наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, оскільки ним вживалися заходи щодо оскарження рішень та дій державного виконавця у визначені законодавством строки.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору, який визначено позивачем у поданому позові, є правомірність дій та рішень державного виконавця щодо передачі арештованого майна на зберігання іншій особі.

Постанову державного виконавця про передачу майна на зберігання від 04.05.2018р., як зазначає позивач, ним отримано 24.10.2018р. (іншого судом першої інстанції не встановлено).

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно із п.1 ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Оскільки, порушення свої прав позивач повязує з постановою державного виконавця про передачу майна на зберігання, яку ним отримано 24.10.2018р., то саме з вказаної дати розпочав перебіг строку звернення із позовом до суду за захистом порушеного права та відповідно такий строк сплив 02.11.2018р.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що 26.10.2018р. позивач звернувся зі скаргою в порядку цивільного судочинства до Ленінського районного суду м.Кіровограда.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 31.10.2018р. відмовлено у відкриття провадження та розяснено право позивача на оскарження постанови державного виконавця від 04.05.2018р. в порядку господарського судочинства.

15.11.2018р. позивач звернувся із скаргою на дії та рішення державного виконавця до господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 28.11.2018р. провадження у справі закрито, з тих підстав, що скарга не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та розяснено позивачу право оскаржити дії та рішення державного виконавця в порядку адміністративного судочинства.

06.12.20018р. позивач звернувся із позовною заявою до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.12.2018р. позовну заяву повернуто з тих підстав, що позивач не усунув її недоліки.

08.01.2019р. позивач повторно звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду, але ухвалою суду, яку постановлено у цій справі, позов повернуто позивачу, у звязку з не наведенням поважних причин пропуску строку звернення до суду, який визначено ст..287 КАС України.

З висновками суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем поважності причин пропуску звернення строку із позовом до суду, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

В контексті застосування судової практики Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені позивачем обставини, на які він посилається як на підстави для поновлення пропущеного строку, можливо визнати поважними причинами пропуску строку, оскільки по-перше: реальну можливість реалізувати своє право на оскарження постанови державного виконавця від 04.05.2018р. в судовому порядку позивач отримав лише після фактичного отримання цього рішення державного виконавця; по-друге: позивачем, у встановлені строки (враховуючи фактичну дату отримання оскаржуваної постанови державного виконавця), вживалися заходи щодо оскарження дій та рішення державного виконавця у судовому порядку, але скарги та позови, з тих чи інших підстав, не були прийняті судами.

Отже, вказані обставини не дають підстав для висновку про те, що позивачем пропущено строк на оскарження дій та рішення державного виконавця без поважних на це причин.

Таким чином, оскаржену ухвалу про повернення позову не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України, у звязку з чим суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року по справі №340/66/19 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.04.2019р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк