Справа № 160/904/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року Справа № 160/904/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Новомиколаївський елеватор до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.12.2018р., -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн.
15.02.2019 року до канцелярії суду від ТОВ Новомиколаївський елеватор надійшла заява про усунення недоліків з платіжним дорученням № 2367 від 24.01.2019 року про сплату судового збору у сумі 1921 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказ про проведення перевірки від 19.12.2018р року, акт перевірки від 21.12.2018 року та податкове повідомлення - рішення від 22.12.2018 року, на думку позивача, прийнято відповідачем без достатньої правової підстави та в порушення діючого законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 року клопотання ТОВ Новомиколаївський елеватор про витребування доказів задоволено частково. Витребувано від ГУ ДФС у Дніпропетровській області докази направлення ТОВ Новомиколаївський елеватор запиту від 21.12.2018 р. № 1 про надання пояснень та їх документального підтвердження, а також докази отримання (вручення) вказаного запиту.
19.03.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області до канцелярії суду подано відзив на адміністративний позов разом із письмовими доказами, які витребовувались судом. В обґрунтування відзиву податковий орган зазначає, що за результатами аналізу податкової інформації, що отримана та міститься у базах даних органу ДФС, останній виявляє факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, і надсилає платнику податків запит щодо такої інформації із дотриманням п. 73.3 ст. 73 Кодексу. Отже доводи позивача про протиправність видання наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки є необґрунтованими.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З метою проведення перевірки, головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 та головним державним ревізор-інспектором відділу перевірок з окремих питань управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_4 20.12.2018р. здійснено вихід на податкову адресу підприємства: вул. Собінова, б. 1, оф. 911, м.Дніпро.
Так, в термін вказаний у запиті (16 годин 30 хвилин 21.12.2018 року) та станом на 22.12.2018 року підприємством ТОВ «Новомиколаївській елеватор» не наданог необхідних для проведення перевірки документів, а саме договори, накладні, акти виконаних робіт, платіжні доручення, журнали-ордери по бухгалтерським рахункам та інші, що є порушенням п.п.20.1.2., п.п.20.1.6., ст. 44, п.85.2, п. 85.8 ПК України.
Вищевказане податкове повідомлення - рішення (рішення) отримано позивачем 09.01.2019 року, що підтверджуються відомостями з Реєстру Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», який розміщений на їх офіційному веб-сайті.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Статтею 21 ПК України передбачено, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані:
дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами;
забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій;
забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень;
не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій;
коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності;
не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи;
надавати органам державної влади та органам місцевого самоврядування на їх письмовий запит відкриту податкову інформацію в порядку, встановленому законом;
оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом;
використовувати дані та інформацію, отримані через електронний кабінет, необхідні для виконання покладених на них функцій з адміністрування податків, зборів, митних платежів та реалізації податкової і митної політики в межах наданих їм повноважень;
вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.
За невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.
за прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобовязання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої посадової особи несуть відповідальність згідно із законом.
Повторне протягом останніх дванадцяти місяців прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобовязання платників податків, посадовою (службовою) особою контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, є підставою для застосування до такої посадової (службової) особи дисциплінарного стягнення у порядку, передбаченому законом.
Шкода, завдана платнику податків неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи.
Посадова або службова особа контролюючого органу несе перед державою відповідальність в порядку регресу в розмірі виплаченого з бюджету відшкодування через неправомірні рішення, дії чи бездіяльність цієї посадової (службової) особи.
Згідно із п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених п. 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Згідно із п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Так, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що підставою для перевірки є отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Отже, обов'язковою передумовою здійснення документальної перевірки позивача є направлення письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.
Відповідно до п.п. 16.1.5, п.п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством, подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов'язаних із визначенням об'єктів оподаткування (податкових зобов'язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов'язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов'язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Згідно із п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Аналогічна норма зазначена і в ст. 81 ПК України.
Так, згідно із п. 81. ст. 81 ПК України Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити субєкта (прізвище, імя, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса обєкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.
За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано приписи п. 73.3. ст. 73 ПК України для надіслання обов'язкових письмових запитів платнику податків, оскільки зміст вищевказаних запитів не відповідає вимогам п. 73.3 ПК України, а саме: не містять інформації, яка підтверджує підстави для їх надіслання, а також - жодного виявленого факту, який свідчив би про порушення саме ТОВ «Новомиколаївській елеватор»податкового, валютного законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що відповідачем не спростовано в ході розгляду адміністративної справи.
Таким чином, з огляду на вимоги податкового законодавства, позивач правомірно відмовляв відповідачу в наданні інформації, у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю запитів положенням Податкового кодексу України, що в свою чергу, свідчить про відсутність у відповідача визначених п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України підстав для призначення документальної позапланової перевірки ТОВ ТОВ «Новомиколаївській елеватор».
Зазначена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2018 року у справах № 813/3614/15, № 813/1574/17.
Окрім того, відповідно до вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
В свою ж чергу, пункт 42.2 ст. 42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Новомиколаївській елеватор» не отримано до початку проведення перевірки копію наказу від 19.12.2018 р. № 7391-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Новомиколаївській елеватор»; не отримано засобами поштового зв'язку копію наказу від 19.12.2018 р. № 7391-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки; не отримано до 22.12.2018 р. копію запиту контролюючого органу від 21.12.2018 р. про надання до перевірки документів, а саме договори, накладні, акти виконаних робіт, платіжні доручення, журнали-ордери по бухгалтерським рахункам та інші.
Отже, в даному випадку не вручення до початку проведення перевірки копії наказу є порушенням вимог ст. 78, 81, 21 ПК України та ст. 19 Конституції України і, як наслідок, у контролюючого органу не виникло право приступити до проведення перевірки, тим саме витребовувати у платника податків будь-які документи.
Системний аналіз положень п.78.4 ст. 78 та п. 79.2 ст.79 ПК України дає підстави суду стверджувати, що проведення позапланової документальної невиїзної перевірки має відбуватись із дотриманням загальних правил, що ставляться до позапланових документальних перевірок із дотримання особливостей, встановлених п. п. 79.2 ст.79 ПК України.
Загальне правило п.78.4 ст. 78 ПК України покладає обов'язок на контролюючий орган до початку проведення перевірки вручити платнику податків, у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Наслідки недотримання вказаних умов передбачені п. 79.2 ст.79 ПК України, а саме відсутність у податкового органу права на проведення позапланової невиїзної документальної перевірки та відсутності правових наслідків такої, а саме - компетенції у податкового органу на прийняття акту індивідуальної дії (податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги або будь-якого іншого рішення за наслідком проведення перевірки).
Верховним судом у постанові від 16.01.2018 справа К/9901/924/18 2а/1570/4582/11 зазначено наступне: «Підсумовуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду доходить таких висновків: перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб'єктом владних повноважень, який зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України. Лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.»
В свою чергу слід також відмітити, що акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, й не має юридичної значимості, в цілях доведення наявності порушення позивачем вимог податкового та ін. законодавства.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вказана документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Новомиколаївській елеватор» є незаконною, що є безумовною підставою для визнання протиправним прийнятим за результатами такої перевірки оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення.
Посилання відповідача на те, що первинні документи і бухгалтерські відомості до перевірки не надані не може бути прийнято в якості належного обґрунтування дотримання вимог ПК України.
Враховуючи викладене, за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення. Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов'язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв'язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку. При цьому суд ще раз підкреслює, що особливості регулювання проведення документальної позапланової виїзної перевірки, встановлені статтею 81 ПК, не виключають необхідності дотримання загальних вимог до наявності підстав та порядку проведення документальних позапланових перевірок.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За результатами судового розгляду, на підставі наявних у справі доказів, суд констатує, що відповідачем не доведено дотримання вимог закону при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, та, як наслідок, прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення є протиправним, а таке підлягає скасуванню.
Частиною 1 ст. 245 КАС України встановлено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1921грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 2367 від 24.01.2019 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1921 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Новомиколаївський елеватор до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.12.2018р. - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.12.2018 року про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Новомиколаївській елеватор» штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 510,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник