Справа № 269зп-19/160
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26 квітня 2019 р.Справа №269зп-19/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Барановський Р.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову (до предявлення позову),-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду, до предявлення позову надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову (інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: Комунальне підприємство "Центр реєстрації та надання послуг" Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк КАМБІО" в особі ОСОБА_2), в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору нерухомого майна загальна площа 204,6 (кв.м.), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вулиця Леніна (вулиця Свято-Миколаївська), будинок 31, приміщення 43.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначеі цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яки: просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є визначені законом підстави для забезпечення позову, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову це сукупність певних процесуально-правових заходів, які і вживаються адміністративним судом з метою охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову,
При цьому, визначальною ознакою у можливості застосування адміністративним судом інституту забезпечення позову до подачі позову є подальше звернення заявника і відповідною позовною заявою саме до суду адміністративної юрисдикції.
Слід також зауважити, що для задоволення судом поданої заяви про забезпечення позову саме заявник (позивач) має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що відмова у її задоволенні призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
Натомість, заявник зазначає, що предметом порушення спору (позову) є нерухоме майно, яке зареєстровано на особу, яка може отримати статус учасника справи, а саме - відповідача (Публічне акціонерне товариство "Банк КАМБІО"), у зв'язку з чим не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Водночас, заявником не доведено чим саме невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких заявник має намір звернутись до суду.
При цьому, слід зазначити, що очевидна протиправність рішень субєкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень субєктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері, однак відповідні доводи у заяві про забезпечення позову - відсутні.
Крім того, зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається спір щодо захисту прав власності, що не може бути предметом розгляду в адміністративному судочинстві та виключає можливість застосування інституту забезпечення позову.
З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову (до предявлення позову).
Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинств України, суд,-
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову (до предявлення позову) - відмовити.
Копію ухвали направити заявнику.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_5