Справа № 320/6888/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2019-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м.Київ № 320/6888/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці в Київській області та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про накладення штрафу від 11.12.2018 № КВ 1760/64/АВ/СПТД/ФС.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем за результатами інспекційного відвідування було прийнято рішення про накладення штрафу у розмірі 372 300,00 грн., який на її думку є протиправним та безпідставним, оскільки відповідачем порушено порядок розгляду справи про накладення штрафних санкцій.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши, що під час інспекційного відвідування було встановлено порушення норм трудового законодавства, а саме: позивачем допущено до роботи продавців без укладення відповідного трудового договору та без повідомлення органів Державної фіскальної служби.

Крім того, від представника позивача та представників відповідача надійшло клопотання про подальший розгляд справи в поряду письмового провадження.

Частиною 3 ст. 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані учасниками справи та заслухавши їх пояснення, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус фізичної особи підприємця та здійснює господарську діяльність в магазинах «Квіти» за адресами: Київська область, м. Яготин, вул. Незалежності, 106-А та вул. Вокзальна.

На підставі наказу про проведення інспекційного відвідування № 4370 від 13.11.2018 та направлення на проведення інспекційного відвідування № 1638 від 14.11.2018 інспекторами Головного управління Держпраці у Київській області було здійснено виїзд для проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет дотримання вимог законодавства про працю, фактичного допуску працівників до роботи без оформлення трудового договору суб'єктом господарювання.

Прибувши на інспекційне відвідування за місцем здійснення позивачем господарської діяльності, інспекторами були виявлені у магазинах «Квіти» особи, які представились продавчиннями, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та які працювали в торгових залах, ФОП ОСОБА_1 на місці не було.

У зв'язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю та неможливості проведення інспекційного відвідування інспектором праці ОСОБА_4 було винесено вимогу про надання/поновлення документів № 1638 від 15.11.2018, відповідно до якої позивача зобов'язано у строк до 11.00 год. 16.11.2018 надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме: свідоцтво про державну реєстрацію; паспортні дані; наказ про призначення, повідомлення до ДФС України про працівників; графік змінності та пояснення фізичної особи-підприємця.

Крім того, 15.11.2018 інспектором праці ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № КВ 1638/64/НД, з якого вбачається, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв'язку з ненаданням інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування та відсутністю уповноваженої особи об'єкта відвідування за місцезнаходженням, у зв'язку з чим строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 28.11.2018 включно.

Вимогою № 1638 від 16.11.2018 був встановлений строк для надання необхідних для проведення інспектування документів до 14:00 год. 29.11.2018.

Відповідно до наказу № 4559 від 27.11.2018 та направлення № 1760 від 29.11.2018 для інспекційного відівідування ФОП ОСОБА_1 29.11.2018 було направлено інспектора праці ОСОБА_5, якою було складено акт інспекційного відвідування № КВ 1760/64/АВ від 29.11.2018 та встановлено такі порушення законодавства про працю:

ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), а саме трудовий договір не укладено в письмовій формі;

ч. 2 ст. 24 КЗпП України, а саме при укладенні трудового договору громадяни не подавали паспорт, або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку;

ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

постанови Кабінету Міністрів України № 413, а саме не повідомлено центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідач засобами поштового зв'язку 05.12.2018 направив ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи щодо накладення штрафу, яка відбудеться 11.12.2018 о 12:25 год.

З відомостей поштових відправлень наявних в матеріалах справи вбачається, що зазначене повідомлення було вручено позивачеві 07.12.2018 особисто.

За результатами розгляду порушень, зазначених в акті № КВ 1760/64/АВ від 29.11.2018 та у зв'язку з ненаданням у встановлені строки документів, необхідних для проведення інспектування, заступником начальника Головного управління Держпраці ОСОБА_6 було винесено постанову № КВ 1760/64/АВ/С ПТД/ФС від 11.12.2018 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 КЗпП України у розмірі 372 300, 00 грн.

Вважаючи вказану постанову такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між учасниками справи, суд виходив з такого.

Абзацом 2 п. 8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017 (далі Порядок № 295) визначено, що про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє обєкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Враховуючи вищезазначену норму та зважаючи на ризик завдати шкоди інспекційному відвідуванню, відповідач не був зобовязаний попереджати субєкта господарювання про заплановане інспекційне відвідування.

Відповідно до п. 11 Порядку № 295 інспектор праці має право:

під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених п. 5 Порядку № 295, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень обєкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені обєктом відвідування їх копії або витяги;

наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам обєкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Згідно п. 19 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення.

Відповідно до п. 21 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень обєкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Нормами ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 визначений Порядок накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок № 509).

Відповідно до п. 6 та п.7 Порядку № 509 про розгляд справи про накладення штрафу уповноважені посадові особи письмово повідомляють субєктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за пять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника субєкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено.

Як вже було встановлено судом, Головним управлінням Держпраці у Київській області було направлено листа ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу № 4.4/2/18/17713 від 05.12.2018, що підтверджується чеком про відправлення рекомендованого листа № 637.

Згідно роздруківки з офіційного сайту Укрпошти даний рекомендований лист позивач отримала 07.12.2018.

Таким чином, суд не бере до уваги твердження позивача про неналежне повідомлення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Щодо суті встановлених під час інспекційного відвідування порушень, суд зазначає наступне.

Як встановлено під час перевірки ФОП ОСОБА_1 не було укладено трудовий договір між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичної особою.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Під час інспекційного відвідування відповідачем було встановлено, що 15.11.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконували обовязки продавців магазинів, а саме здійснювали торгівлю, виготовляли букети та квіткові композиції на замовлення у магазинах «Квіти» за адресами: Київська області, м. Яготин, вул. Незалежності буд. 106 А та вул. Вокзальна без укладення трудової угоди.

Також під час перевірки було встановлено, що позивачем було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, ст. 24 КЗпП України визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: при організованому наборі працівників; при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; при укладенні контракту; у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; при укладенні трудового договору з неповнолітнім (ст. 187 цього Кодексу); при укладенні трудового договору з фізичною особою; в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств, установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Забороняється укладення трудового договору з громадянином, якому за медичним висновком запропонована робота протипоказана за станом здоров'я.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що громадянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3Р було допущено до роботи на посади продавців без укладання трудового договору, оформленого наказом у ФОП ОСОБА_1

Крім того, позивачем в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 413 було допущено працівника до роботи без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме органів фіскальної служби.

На підставі наданих під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 пояснень від 15.11.2018 судом встановлено, що ОСОБА_2 виконуває обов'язки з виготовлення букетів, квіткових композицій та їх продажу у магазині, що належить позивачу, робочий час складає з 08:00 год. по 19:00 год., оплата здійснюється готівкою, працює за домовленістю сторін.

ОСОБА_3 у поясненнях зазначила, що виконує обов'язки продавця (стажера), робочий час складає з 07:00 год. по 18:00 год., оплата здійснюється готівкою один раз в день у розмірі 150,00 грн., працює в якості стажера.

Суд наголошує на тому, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які свідчать про те, що вони працюють у позивача та виконують обовязки продавців магазину з 08:00 год. по 19:00 год. та з 07:00 год. по 18:00 год. відповідно.

Щодо тверджень позивача про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працюють на підставі цивільно-правових договорів, суд зазначає, що оскільки наявні в матеріалах справи цивільно-правові договори на виконання підрядних робіт/послуг від 03.11.2018 не були надані відповідачеві при проведенні інспеційного відвідування чи розгляді справи про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій, вони не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення штрафу № КВ 1760/64/АВ/С ПТД/ФС від 11.12.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач як субєкт владних повноважень довів суду правомірність прийнятої постанови про накладення штрафу від 11.12.2018 № КВ 1760/64/АВ/СПТД/ФС.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.