Справа № 640/8542/16-а
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2019 року

Київ

справа №640/8542/16-а

адміністративне провадження №К/9901/11719/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

Судді-доповідача - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М., Данилевич Н.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 640/8542/16-а

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №8 батальйону №1 УПП у м. Харкові Панченка Андрія Олеговича

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2

на постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року (головуючий - Попрас В.О.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді - Шевцової Н.В., суддів - Макаренко Я.М., Мінаєвої О.М.),

ВСТАНОВИВ :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Інспектора роти №8 батальйону №1 УПП у м. Харкові Панченка Андрія Олеговича в якому просив:

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення і закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю у його діях складу такого порушення;

- стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

2. 13 червня 2016 року Київський районний суд м. Харкова вирішив:

3. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові серія ПС2 №878624 по справі про адміністративне правопорушення від 23 травня 2016 року, та не навів обґрунтованих підстав, з яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 15 серпня 2015 року Харківський апеляційний адміністративний суд вирішив:

- апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково;

- постанову Київського районного суду м. Харкова від 13 червня 2016 року по справі № 640/8542/16-а скасувати;

- прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити частково;

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором роти №8 батальйону №1 УПП у м. Харкові Панченком А.О., про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

- в іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

6. Апеляційний суд, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, прийшов до висновку про недоведеність Інспектором роти №8 батальйону №1 УПП у м. Харкові Панченком А.О. наявності в діях ОСОБА_2 порушень вимог п. 15.9. ПДР України, а саме, порушення правил зупинки, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 122 КУпАП. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення заявлених витрат та задоволення позовних вимог в цій частині.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. У вересні 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка у січні 2018 року передана на розгляд до Верховного Суду.

8. У касаційній скарзі позивач просить:

- скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій;

- ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

9. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу:

9.1. Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущено порушення норм матеріального та процесуального права, тому такі рішення є незаконними.

9.2. ОСОБА_2 зазначає, що судами попередніх інстанцій було безпідставно відмовлено в задоволенні позовної вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

9.3. Позивач вважає необґрунтованими висновки судів, що доказами того, що особа є адвокатом є свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю в поєднанні з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, оскільки повноваження адвоката можуть також посвідчуватись договором про надання правової допомоги.

9.4. Крім того, позивач зазначає, що у суді першої інстанції ним було долучено виправлений договір і акт виконаних робіт, а тому посилання судів на відсутність підпису замовника у вказаних документах спростовуються матеріалами справи.

9.5. Відповідач заперечення на касаційну скаргу не подавав.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 травня 2016 року відносно ОСОБА_2 Інспектором роти №8 батальйону №1 УПП у м. Харкові Панченком А.О. було винесено постанову серії ПС2 № 878624 про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення та із визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255 гривень.

11. У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 23 травня 2016 року о 22-45 год., на вул. Шевченко, 191 в м. Харкові здійснив зупинку ближче ніж 10 м. до пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 «г» ПДР України.

12. Позивач із постановою у справі про адміністративне правопорушення щодо нього не погодився та вважаючи цю постанову незаконною, - звернувся до суду з вищевказаним позовом. Однією з позовних вимог ОСОБА_2, зокрема, було стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

13. Кодекс адміністративного судочинства України

13.1. Частина 1 статті 90 КАС України: витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

13.2. Частина 3 статті 90 КАС України: Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

14. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 р. (далі - Закон № 5076).

14.1. Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону № 5076 встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

14.2. Згідно п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

14.3. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 5076 документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги можуть бути серед іншого: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер.

15. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017).

15.1. Пункт 1-2 частини 1 статті 341. Межі перегляду судом касаційної інстанції.

1. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Доводи наведені позивачем в касаційній скарзі стосуються виключно вимоги щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

17. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.

18. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Допустимими є лише ті документи на підтвердження оплати правових витрат, які відповідають встановленим вимогам (Постанова ВП ВС від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).

19. Як встановлено судом попередньої інстанції, позивачем, в обґрунтування понесених витрат на правову допомогу, до суду надано: договір «Про надання правової допомоги» від 26 травня 2016 року, укладений між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_2, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3874, квитанцію від 26 травня 2016 року до прибуткового касового ордеру на суму 5000,00 грн., яка прийнята від ОСОБА_2 за договором про надання правової допомоги, акт виконаних робіт за договором від 26 травня 2016 року.

20. Суд першої інстанції зазначив, що в порушення положень ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 12 та ст. 17 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не додано витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Однак, Суд не приймає до уваги доводи позивача в цій частині касаційної скарги, оскільки вони не обґрунтовують вимоги щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

21. Крім того, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що первісно до позову позивачем були надані договір від 26 травня 2016 року та акт виконаних робіт від цієї ж дати без підпису ОСОБА_2, а тому вказані документи обґрунтовано не були прийняті судом до уваги.

22. Отже посилання позивача в касаційній скарзі на те, що в суді першої інстанції ним було долучено виправлений (підписаний) договір і акт виконаних робіт, Суд не приймає до уваги, оскільки в силу вимог ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. З врахуванням розумності та співвідношення розміру заявлених вимог до обсягу наданої адвокатом правової допомоги позов в частині відшкодування витрат на правову допомогу не підлягав задоволенню за відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів.

24. Перевіривши судові рішення, Суд приходить до висновку, що доводи, які наводяться позивачем в касаційній скарзі не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального або процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення в частині що переглядається судом касаційної інстанції.

25. Міркування і твердження позивача не спростовують правильності правових висновків суду апеляційної інстанції.

26. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, в оскаржуваній до суду касаційної інстанції частині, є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя - доповідач В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич