Справа № 640/6311/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 квітня 2019 року м. Київ № 640/6311/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Шарій А.А., позивача ОСОБА_1, представника відповідача Бігдан А.В., представника третьої особи Трохлюка О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Кабінету Міністрів України про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне бюро розслідувань, про визнання протиправною й нечинною постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №218 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2017 року №1086".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задоволено. Зупинено дію постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року № 218 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2017 року № 1086". Заборонено Державному бюро розслідувань проводити конкурс та визначати результати конкурсу з формування складу Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань на підставі положень Порядку формування складу Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2017 року № 1086 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року № 218.

23 квітня 2019 року відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярією) суду зареєстровано клопотання представника Кабінету Міністрів України про скасування заходів забезпечення позову.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді, в провадженні якого перебувала справа №640/6311/19, відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 24 квітня 2019 року та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №640/6311/19 між суддями Окружного адміністративного суду міста Києва, для її розгляду й вирішення визначено суддю Чудак О.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року для розгляду клопотання представника Кабінету Міністрів України про скасування заходів забезпечення позову призначено судове засідання.

В засіданні 26 квітня 2019 року представник Кабінету Міністрів України просила клопотання задовольнити. В обґрунтування зазначила, що судом передчасно вжито заходів забезпечення позову, оскільки на даний час права позивача не порушені, достроково повноваження ОСОБА_1, як члена Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань, не припинено. Окрім того, стверджувала, що вжиттям заходів забезпечення позову суд фактично вирішив спір по суті, а зупинення дії постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №218 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2017 року №1086" створює штучні перепони в діяльності Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань.

Представник третьої особи клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Позивач проти скасування заходів забезпечення позову заперечував, виклавши позицію про невідповідність обраного представником відповідача способу.

Суд, розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників справи, зазначає наступне.

З ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 вбачається, що доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову визнано обґрунтованими та співрозмірними із заявленими вимогами, оскільки при прийнятті постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2019 року №218, якою вносяться зміни в порядок формування складу Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань, не проводилося громадське обговорення. Водночас, формування складу такої ради має важливе суспільне значення, адже Рада громадського контролю при Державному бюро розслідувань виконує важливу роль в діяльності Державному бюро розслідувань, зокрема: заслуховує інформацію про діяльність, виконання планів і завдань Державного бюро розслідувань; розглядає звіти Державного бюро розслідувань і затверджує свій висновок щодо них; обирає з її членів трьох представників, які входять до складу Дисциплінарної комісії Державного бюро розслідувань; має інші права, передбачені Положенням про Раду громадського контролю.

В свою чергу, Державне бюро розслідувань є одним з ключових державних органів у сфері боротьби із злочинністю у визначеній для нього законом сфері компетенції, до діяльності якого прикута особлива увага громадянського суспільства. Законом при цьому визначено вимоги щодо громадського контролю за діяльністю Державного бюро розслідувань, інструментами якого є, крім іншого, відкриті слухання щодо діяльності Державного бюро розслідувань, взаємодія з Радою громадського контролю при Державному бюро розслідувань, яка у свою чергу, як зазначено вище, приймає участь у ключових сферах діяльності Державного бюро розслідувань, зокрема, що стосується цивільного контролю.

Окрім того, на необхідність громадського обговорення вказує і Експертний висновок, затверджений 12 березня 2019 року Державним секретарем Кабінету Міністрів України, в якому двічі зазначено, що оскільки Рада створюється для забезпечення прозорості та цивільного контролю за діяльністю Державного бюро розслідувань, порядок її створення мав би стати предметом громадського обговорення та зазначено, що проект потребує доопрацювання та проведення консультацій з громадськістю.

З урахуванням викладеного, в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 суд дійшов висновку про наявність очевидних ознак неузгодженості норм оскаржуваного акту, незавершеність норм та правового регулювання окремих процесів, відсутність чіткого правового регулювання, невизначеності термінів і процедур, зокрема, відносно рейтингового Інтернет-голосування, що зазвичай враховується при оцінці якості закону (правового акту).

Судом при вжитті заходів забезпечення позову враховано, що реалізація на даний час оспорюваного акту та проведення на його підставі відповідного конкурсу та визначення його результатів, може призвести до невиправданого втручання держави у сферу цивільного контролю та у сферу інтересів громадянського суспільства, спотворення конкурсної процедури, суттєвого зниження рівня довіри громадянського суспільства до державної влади та позитивних очікувань щодо функціонування Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань як незалежного органу громадського контролю.

Відповідно до частин першої, третьої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Крім того, з системного аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що заходи забезпечення позову скасовуються судом за умови того, що змінились або відпали обставини, що слугували підставою для вжиття таких заходів.

Водночас, представником відповідача не наведено обґрунтування та не надано суду доказів на підтвердження факту зміни обставин, які стали підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Заявником не зазначено будь-яких нових обставин, які повинні бути враховані для скасування заходів забезпечення позову. Більше того, наведені представником відповідача в клопотанні про скасування заходів забезпечення позову аргументи фактично свідчать про незгоду з ухвалою суду, що є підставою для перегляду такого судового рішення саме в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що наведені заявником обґрунтування не спростовують обставин, встановлення яких зумовило необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення адміністративного позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 157, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника Кабінету Міністрів України про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне бюро розслідувань, про визнання протиправною й нечинною постанови, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295- 297 цього ж Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак