Справа № 183/7899/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
11 березня 2019 року Справа № 183/7899/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
представника відповідача - ОСОБА_1
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2019 року, справу № 183/7899/18 (номер провадження 54СП/160/974/19) було розподілено судді Жуковій Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року було прийнято до провадження справу № 183/7899/18, та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження у порядку підготовчого провадження.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Позивач ОСОБА_3 перебуває на обліку в Новомосковському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком, розраховану згідно Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 02.04.1999 р.
При масовому перерахунку пенсій станом на 01.01.2004 р. відповідачем було проігноровано (не було застосовано) норму закону абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії з здійсненням оптимізації заробітку із виключенням невигідних періодів (01.09.1993 р. по 30.045.1994 р.) на підставі абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
На думку позивача, в оптимізації заробітку повинні бути включені лише 8 місяців: з 01.09.1993 р. по 30.04.1994 р.
Проте листом від 29.12.2017 р. № Ш-141 було відмовлено у здійсненні розрахунку коефіцієнту заробітку з виключенням не вигідних періодів з 01.09.1993 р.- 30.04.1994 р., що в свою чергу і призвело до заниження індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії, та в подальшому вплинуло до заниження самого розміру пенсії.
Підставою відмови зазначено, що для обчислення пенсії позивача враховується заробітна плата за період з 01.03.1993 р. по 31.03.1995 р, тобто за 24 календарні місяці (по законодавству).
Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії з виключенням невигідних періодів протиправними, з огляду на те, що абзацом 3 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачена можливість за вибором особи здійснення оптимізації заробітку, шляхом виключення з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії.
По-друге, оскільки пенсію було призначено у 1999 році і позивач після призначення пенсії не працювала, заробіток для обчислення пенсії враховано за 24 календарних місяців страхового стажу поспіль до 01.01.2000 р. Кожного місяця впродовж цього періоду визначається коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії.
Із періоду, з якого обчислюється заробіток, Закон дозволяє вилучити (за вибором пенсіонера) періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, але не більше як 10 % тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі, а страховий стаж позивача складає 431 місяць.
Позивач вважає, що єдиною умовою для відповідного перерахунку за нормою ч.1 абзацу 3 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено лише бажання пенсіонера. На даний час правлінням Пенсійного фонду України не затверджено жодної інструкції, яка б визначала порядок здійснення такого перерахунку.
Також позивач посилається на те, що згідно ч.2 статті 43 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону.
В судовому засіданні 13.03.2019 р. повноважним представником відповідача було підтримано доводи, викладені у поданому 07.03.2019 р. відзиві на позовну заяву, в тексті якого зазначено наступне.
Позивачу призначена пенсія за віком на загальних умовах відповідно до Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення з 01.05.1995 р. виходячи із середньомісячного заробітку за 24 останніх календарних місяці роботи відповідно до статті 65 Закону України Про пенсійне забезпечення, цим законом не передбачена оптимізація заробітної плати для обчислення пенсії.
Виключення певного періоду із заробітної плати передбачено абзацом третім частини першої статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.
З періоду, за який враховувалась заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключався період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.
Перерахунок пенсії провадиться за матеріалами, наявними в пенсійній справі, заробітна плата за 24 календарних місяці (за період роботи з 01.03.1993 р. по 31.03.1995 р.).
Заяви на перерахунок пенсії та додаткових документів про заробітну плату (60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року) для проведення перерахунку передбаченого абзацом першим статті 40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування позивач не надавала, тому підстави для оптимізації заробітної плати що мається в матеріалах справи відсутні.
На неодноразові звернення позивача листами: №111-141 від 29.12.2017 р., №1111957-18 від 22.02.2018 р., №7992 від 27.04.2018 р. та №111-5093-18 від 11.05.2018 р. органами Пенсійного фонду надавалася вичерпна відповідь щодо порушеного питання.
Враховуючи вищезазначене, в головного управління відсутні підстави для проведення перерахунку позивачу пенсії.
Суд зазначає, що в судове засідання, призначене на 13.03.2019 р. позивач не зявився, відомості про вручення судових повісток в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
У зв'язку з неявкою в судове засідання позивача, суд зазначає, що думка останнього щодо переходу до розгляду справи по суті суду невідома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст. 192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 13.03.2019 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 призначена пенсія за віком на загальних умовах відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення з 01.05.1995 р., виходячи із середньомісячного заробітку за 24 останніх календарних місяці роботи відповідно до статті 65 Закону України Про пенсійне забезпечення, а саме: з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року.
Згідно матеріалів справи, позивач неодноразово зверталась до органів Пенсійного фонду з заявами про перерахунок пенсії з здійсненням оптимізації заробітку із виключенням невигідних періодів (01.09.1993 р. по 30.045.1994 р.) на підставі абзацу 3 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 29.12.2017 року за № Ш-141 Новомосковське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області повідомило позивача про те, що станом на 01.09.2017 р., розмір пенсії складав - 3116,15 гри, а саме:
- 2570,04 грн. - розмір пенсії за віком;
- 187,05 грн. - доплата за понаднормативний стаж, за 15 років;
- 80,94 грн. - підвищення по ст.42 (з 01.03.2011 р.);
- 77,03 грн. - підвищення по ст.42 (з 01.03.2012 р.);
- 66,43 грн. - підвищення дітям війни;
- 134,66 грн. - індексація.
Після перерахунку з 01.10.2017 р. загальний розмір пенсії склав 6266,66 грн., де:
- 217,80 грн. - доплата за понаднормативний стаж, за 15 років;
- 66,43 грн. - надбавка дітям війни.
Тобто, основний розмір пенсії збільшився на 3412,39 грн. (5982,43 грн. - 2570,04 грн.), але за рахунок того, що тимчасові доплати поглинулися підвищенням пенсії, загальний розмір пенсії збільшився на 3150,51 грн. (6266,66 грн. - 3116,15 грн.).
Згідно Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування N 1058-ІV від 09.07.2003, стаття 40, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до І липня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з частиною третьою статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Враховуючи, що для обчислення вашої пенсії враховується заробітна плата за період з 01.03.1993 р. по 31.03.1995 р., тобто за 24 місяці (по законодавству, яке діяло до вступу в дію Закону N 1058- ІV), заробітна плата оптимізації не підлягає.
Листом від 22.02.2018 року Дніпропетровської обласної державної адміністрації повідомлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.
Розмір пенсії залежить від тривалості стажу, розміру заробітної плати, з якої сплачувалися внески до Пенсійного фонду України, і визначається для кожною пенсіонера індивідуально, відповідно до статті 27 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, якою і визначено механізм розрахунку розміру пенсії.
Відповідно до статті 43 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування перерахунок пенсій за віком, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Законом України Про пенсійне забезпечення було передбачено обчислення пенсій за такі періоди трудової діяльності:
- за 24 останніх календарних місяця роботи підряд перед зверненням за пенсією;
- за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв в роботі, якщо пенсія призначена до 01.07.2003 року.
Відповідно до статті 40 вищезазначеного Закону, для обчисленння пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої стаття 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умов, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
При цьому в усіх випадках період роботи, за який враховується заробітна плата, не може бути менш ніж 60 календарних місяців, крім випадку, коли страховий стаж особи становить менший період.
Оскільки до 01.01.2004 року та з зазначеної дати пенсія заявнику розрахована із заробітку за період роботи 01.03.1993 р. по 31.03.1995 р. (за 24 місяці - як більш вигідний варіант), оптимізація заробітку в даному випадку не проводиться.
Листом від 27.04.2018 року № 7222/116-11 Департаментом пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України повідомлено позивача, що для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої раніше обчислено пенсію, за документами наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону.
Абзацом 1 частини 1 статті 40 Закону в редакції, чинній до 01.10.2011 р., передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Виключення певного періоду із заробітної плати передбачено абзацом третім частини першої статті 40 цього Закону.
Крім цього, з періоду, за який враховувалась заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключався період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.
Пенсію ОСОБА_3 обчислено з урахуванням заробітної плати, визначеної за період роботи з 01.03.1993 р. по 31.03.1995 р. (24 календарних місяців страхового стажу підряд).
Тому підстави для оптимізації заробітної плати ОСОБА_3 відсутні.
Також листом від 11.05.2018 року за № Ш5093-18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача, що за матеріалами пенсійної справи загальний трудовий стаж ОСОБА_3, зарахований по 25.04.1995 р., складає 35 років 11 місяців 11 днів.
З набранням чинності Закону № 1058 замість трудового стажу введено термін страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу.
Оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2004 р. було проведено за матеріалами, наявними в пенсійній справі, тобто із заробітної плати за 24 календарних місяці, та документи про заробітну плату, передбачену абзацом першим статті 40, не надавались, норма статті 40 Закону № 1058 в частині виключення із заробітної плати до 10 відсотків тривалості страхового стажу на ОСОБА_3 не поширюється.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України Про пенсійне забезпечення відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Так, статтею 65 Закон України Про пенсійне забезпечення (в редакції станом на час призначення позивачу пенсії) середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсій береться (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі.
Відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування розроблено Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначено статтею 40 Закону № 1058.
Так, частиною першою статті 40 Закону № 1058 (в редакції станом на час звернення позивача до відповідача) закріплено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Отже, законодавством надано право особі, яка звернулася за пенсією, на виключення за її вибором з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за певних умов.
Таке право реалізується особою у момент звернення за призначенням пенсії, шляхом волевиявлення, тобто шляхом зазначення у відповідній заяві періоду, який особа бажає виключити.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 18 липня 2018 року у справі № 461/4328/16а.
Разом з тим, абзацом першим частини першої цієї статті (у редакції, чинній до 01 липня 2011 року) передбачалось врахування для обчислення пенсії не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
Законом України від 14 травня 2013 року № 231-VII Про внесення змін до деяких законів України щодо призначення та індексації пенсії (який набрав чинності з 01.07.2013 року) законодавець вніс зміни до абзацу третього частини першої статті 40 Закону № 1058-IV, згідно з якими, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11 цього Закону.
Тобто, з 01.07.2013 року законодавець надав пенсіонерам можливість під час визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії виключати періоди, які є невигідними (до 60-ти календарних місяців страхового стажу незалежно від перерв, але не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі). Виключення тих чи інших періодів страхового стажу проводиться за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії.
Отже, порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у ст. 40 Закону №1058 й абзацом 1 ч. 1 цієї статті передбачив врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року.
Тобто, законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.
Єдиний виняток із цього правила встановлювався в абзаці 3 ч. 1 ст. 40 Закону №1058, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 ч. 1 ст. 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії, про що вірно зазначив суд апеляційної інстанції.
Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року справа № 461/4328/16-а.
Судом встановлено, що пенсія за віком позивачу призначена 01.05.1995 р., відповідно до Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення, виходячи із середньомісячного заробітку за 24 останніх календарних місяці роботи відповідно до статті 65 Закону України Про пенсійне забезпечення, а саме: з 01.03.1993 року по 01.03.1995 року.
Також, суд вважає за необхідне зауважити, що виключення періодів страхового стажу може проводитись лише за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, тобто в даному випадку - за заявою позивача, з врахуванням того, що можливим є виключення періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд та за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. В той час як, загальний страховий стаж ОСОБА_3 з якого обрахована пенсія (за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії) складає 24 календарні місяці, отже виключення 8 календарних місяців страхового стажу підряд є виключенням 30 відсотків тривалості страхового стажу, що суперечить приписам статті 40 Закону № 1058.
З огляду на викладене відмова відповідача у виключенні періодів страхового стажу для здійснення оптимізації розміру пенсії позивача є правомірною, отже доводи позивача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 з виключанням коефіцієнтів періоду з 01.09.1993 р. по 30.04.1994 р. є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 244, 245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_4