Справа № 360/1494/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у забезпеченні позову

26 квітня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1494/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі № 360/1494/19 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі призовної комісії м. Сєвєродонецька, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі призовної комісії м. Сєвєродонецька, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення призовної комісії м. Сєвєродонецька, оформлене протоколом від 28 березня 2019 року, про придатність ОСОБА_1 до військової служби; визнати протиправними дії Сєвєродонецького міського військового комісаріату щодо виписки ОСОБА_1 повістки від 28 березня 2019 року про необхідність з`явитися 11 квітня 2019 року о 08 год. 00 хв. для відправки на збірний пункт.

24.04.2019 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить зупинити дію рішення призовної комісії м. Сєвєродонецька, оформлене протоколом від 28 березня 2019 року, про придатність ОСОБА_1 05.06.2019 до військової служби.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що у разі примусового призову до військової служби ОСОБА_1 втрачається доцільність подальшого розгляду цієї справи та призведе до унеможливлення виконання основного завдання адміністративного судочинства.

У судове засідання представники сторін не прибули, від представника Сєвєродонецького міського військового комісаріату надійшла заява, в якій останній заперечував проти вжиття заходів забезпечення позову по даній справі та просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Положеннями частини другої статті 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

При цьому заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а також має враховувати співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам, та обставинам справи.

Отже, з урахуванням наведеного судом встановлено, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та охоронюваних законом інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Проте, із поданої заяви про забезпечення адміністративного позову не вбачається підстав для вжиття таких заходів. Також заявником не наведено суду істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Оцінку оскарженому рішенню буде надано судом за наслідками розгляду справи по суті.

Водночас, суд наголошує на тому, що порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

Слід зазначити, що сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про його скасування ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Також суд зазначає, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення призовної комісії м. Сєвєродонецька, оформлене протоколом від 28 березня 2019 року, про придатність ОСОБА_1 до військової служби, а в заяві про забезпечення позову позивач просить зупинити дію цього рішення.

При цьому в матеріалах особової справи ОСОБА_1 , які були надані Сєвєродонецьким міським військовим комісаріатом, протокол від 28 березня 2019 року про придатність ОСОБА_1 до військової служби в матеріалах особової справи відсутній.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби згідно з протоколом від 02 квітня 2019 року (арк. спр. 45).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, безпідставною і такою, що не належить до задоволення.

У зв`язку з відмовою в задоволені заяви витрати зі сплати судового збору не відшкодовуються.

Керуючись статтями 150, 151, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі № 360/1494/19 за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі призовної комісії м. Сєвєродонецька, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.О. Свергун