Справа № 300/563/19
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2019 р. справа № 300/563/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Могили А.Б.,
секретаря судового засідання Маслій У.В.,
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 07.03.2019,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" звернулося в суд із позовом до управління Держпраці в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення штрафу №ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.03.2019.
Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки, викладені в акті відповідача №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019 є необґрунтованими, внаслідок чого постанова про накладення штрафу за №ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.03.2019, винесена за результатами інспекційного відвідування, підлягає до скасування.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" укладені цивільно правові договори з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на виконання певних робіт. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. В свою чергу, згідно ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. При цьому, у разі виконання робіт чи надання послуг на підставі договору підряду, трудові відносини не виникають. Проте, Управління Держпраці в Івано-Франківській області вважає, що вищевказані договори підряду мають ознаки трудових договорів, а тому наймані особи належним чином не оформлені, що є порушенням ст.24 Кодексу законів про працю України. Однак, дані твердження є безпідставними, оскільки укладені угоди не зобов'язують найманих осіб бути присутніми на підприємстві у визначений робочий час, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, робота виконується на власний ризик. Надані послуги ОСОБА_3, та ОСОБА_4 щодо навантаження, розвантаження вантажів на складах та ОСОБА_5 щодо прибирання мали одноразовий характер, притаманний саме цивільно - правовим угодам, а оплата праці не мала систематичного характеру та проводилася згідно актів про надання послуг. Крім того, інспекційне відвідування проведене з порушенням термінів, підстав для його зупинення у відповідача не було, оскільки витребувані документи надані 08.02.2019 та така перевірка здійснена не за місцем реєстрації Товариства. Таким чином рішення про накладення штрафу відповідача підлягає до скасування.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву (08.04.19), відповідно до якого зазначив, що за наслідками проведеного інспекційного відвідування позивача, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області досліджені договори підряду, укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" з фізичними особами, які містять ознаки трудових договорів, оскільки виконувана робота мала тривалий систематичний характер. Зокрема, за адресою Товариства, яку повідомило Управління захисту економіки в Івано-Франківській області - м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 159 на робочому місці в складському приміщенні знаходилися працівники ОСОБА_3, ОСОБА_4, які надали відповідні пояснення та зазначили, що трудові договори з ними не укладалися. Аналогічні обставини встановлені щодо працівника ОСОБА_5 В даному випадку позивачем здійснено фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору, чим порушено ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України. За вищевказані правопорушення Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області винесено постанову про накладення штрафу, яка прийнята з урахуванням усіх обставин та на підставі норм чинного законодавства.
Суд, у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, заслухавши усні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Державна служба України з питань праці (Держпраці) згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
У відповідності до пп.6 п.4 Положення, Управління Держпраці здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.
Згідно з пп.5 п.6 Положення Управління Держпраці має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295.
Судом встановлено, що в період з 07.02.2019 по 12.02.2019, на підставі наказу від 05.02.2019 № 169-Д, направлення №04-13/15-10/855 від 05.02.2019, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Апріорі-ІФ" (а.с.23, 84,85).
У відповідності до пункту 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Підставою для проведення інспекційного відвідування позивача слугував лист Управління захисту економіки в Івано-Франківській області від 28.01.2019 №832/39-108/02-2019 (а.с.83).
Як зазначає відповідач, директор Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" відмовився від отримання та підпису направлення за №04-13/15-10/855 від 05.02.2019 про що складено відповідний акт (а.с. 86).
Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області невручено Товариству з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" вимогу від 06.02.2019 № ІФ261/1674/ПД про надання до 15 год. 08.02.2019 документів необхідних для проведення інспекційного відвідування відповідно до переліку. У звязку із неможливістю вручення вимоги її направлено на обєкт відвідування рекомендованим листом із повідомленням про вручення 07.02.2019 (а.с.87, 88).
Згідно службової записки головного державного інспектора Управління Держпраці в Івано-Франківській області вбачається, що інспекційне відвідування не проведено у звязку із ненаданням позивачем необхідних документів, як наслідок відповідачем повторно складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та направлено вимогу № ІФ261/1674/ПД від 08.02.2019 про витребування документів згідно переліку (а.с. 89, 90, 91, - 92).
Пунктом 18 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, обєкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
На підставі наведеного, Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області прийнято наказ № 224 - Д від 11.02.2019, яким інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" зупинено до 12.02.2019 (а.с. 94).
Тобто, перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ", як субєкта малого підприємництва, проводилася відповідачем у терміни визначені ч. 5 ст. 5 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
За результатами проведеного інспекційного відвідування виявлено порушення позивачем, зокрема, вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, які зафіксовані в акті №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019. Також видано припис за № ІФ261/1674/АВ/П від 20.02.2019, згідно якого позивача зобов'язано усунути виявлені порушення до 27.02.2019 (а.с.17- 19, 20 - 21).
На підставі вищевказаного акту відповідачем, за порушення вимог частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, складено постанову №ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.03.2019 про накладення на позивача штрафу в розмірі 375 570 грн. (а.с.22).
У відповідності до п.21 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю якщо об'єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід'ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об'єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Позивачем 15.02.2019 подано відповідачу письмові заперечення щодо проведення інспекційного відвідування, які за змістом є зауваженнями на акт №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019 (а.с.111 - 113).
Відповідь на зауваження Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області направлено позивачу 19.02.2019 листом за № 05-16/14 (а.с.115 - 116).
Згідно з п. 24 вказаного Порядку припис вноситься об'єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об'єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (пункт 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю).
Рішенням заступника начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 20.03.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" на припис за № ІФ261/1674/АВ/П від 20.02.2019 задоволено частково та скасовано пункт 2 вказаного припису (а.с. 119 123, 132 - 133).

Механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою сьомою статті 53 Закону України Про зайнятість населення визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Згідно пункту 2 цього Порядку штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об'єднаної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Заступником начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області 20.02.2019 прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 20.02.2019 № ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД (а.с.134).

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення).

Відповідачем 25.02.2019 надіслано позивачу повідомлення №05-07/15-10/1405 про виклик на розгляд справи щодо накладення штрафу, який відбудеться 07.03.2019 (а.с. 135).

За наслідками розгляду справи про накладення штрафу заступником начальника управління Держпраці в Івано-Франківській області складено постанову за №ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.03.2019, згідно якої на Товариство з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" накладено штраф в розмірі 375 570 грн. (а.с. 22, 137).

Щодо виявленого порушення частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, яке зафіксовано в акті №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.1 ст.21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті відповідача зазначено, що в порушення вимог статті 24 Кодексу законів про працю України Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" здійснено фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору. Під час інспекційного відвідування позивача 07.02.2019 за місцем фактичного здійснення діяльності за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 159 на робочому місці в складському приміщенні знаходилися працівники ОСОБА_3, ОСОБА_4. Відповідно до наданого ОСОБА_3 письмовою пояснення він з 04.02.2019 працює в Товаристві на посаді комплектувальника, трудовий договір з ним не укладався, оскільки він стажується. ОСОБА_4 в поясненнях також зазначив, що перебуває на стажуванні, інструктаж проходив, трудовий договір з ним не укладався. В складському приміщенні магазину ПРОДУКТИ АРRІОRІ за юридичною адресою вул. Симоненка. 5 в м. Івано-Франківськ знаходився працівник ОСОБА_5, яка зазначила що трудовий договір з нею не укладався. Позивачем надано цивільно-правові договори укладені Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.02.2019 на виконання робіт з навантаження, розвантаження переміщення товарів та від 01.02.2019 з ОСОБА_5 про надання послуг з прибирання, а тому вказані особи працювали без належного оформлення трудових відносин.

Судом встановлено, що 01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" (замовник) та громадянином ОСОБА_3 (виконавець) укладено цивільно правововий договір. Згідно пунктів 1.1. 1.5 даного договору виконавець зобов'язується надавати замовнику послуги (виконувати роботи) в обсязі і на умовах передбачених даним договором, а замовник зобовязується приймати та оплачувати дані послуги (роботи). Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг (виконання робіт), у тому числі використовує власні засоби та матеріали. Факт надання відповідних послуг (робіт) з боку виконавця буде засвідчуватися ОСОБА_6 прийому наданих послуг (виконаної роботи). Акт прийому наданих послуг (виконаної роботи) підписується сторонами після надання послуги (виконання робіт) та є невідємною частиною даного договору. Згідно пункту 6.1 даний договір вступає в силу 01.02.2019 і діє до 28.02.2019. (а.с. 29, 105).

Позивачем також укладалися того ж самого змісту цивільно правові договори з громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 30, 31, 106, 107).

Згідно акту про надання послуг від 28.02.2019 вбачається, що ОСОБА_5 05.02.2019 виконувала роботу з прибирання приміщення від паперової тари та її складування, загальна сума робіт (послуг ) 500 грн. (а.с. 36).

Громадянин ОСОБА_4, згідно акту про надання послуг виконував роботу з розвантаження та навантаження товару 04.02.2019, 07.02.2019, 08.02.2019. Вартість виконаної роботи становила 1000 грн, що в сумі складає 3000 грн. (а.с 37).

Договір з ОСОБА_3 Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" було розірвано, що підтверджується відповідною угодою від 11.02.2019 про дострокове розірвання цивільно правового договору від 01.02.2019. (а.с. 32).

Підставою для розірвання договору з ОСОБА_3 як зазначив позивач, слугувало те, що він прийшов на роботу в нетверезому стані, як наслідок будь яких виплат Товариством йому не здійснювалося.

Цивільно-правовий договір - це угода між сторонами: громадянином і організацією (підприємством, тощо) на виконання першим певної роботи (а саме: договір підряду, договір про надання послуг тощо), предметом якого є надання певного результату праці, але за цього виду договору не виникають трудові відносини, на які поширюється трудове законодавство.

Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу (надає послуги) відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

В свою чергу, за підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здачі-приймання робіт (наданих послуг), на підставі яких проводиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами. Однак, відповідно до п. а ч.3 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Умовами цивільно-правової угоди, укладеної між сторонами, передбачено, що підрядник повинен самостійно організувати та нести відповідальність за організацію та виконання роботи з урахуванням вимог техніки безпеки з охорони праці. Зазначені умови притаманні саме договору підряду.

Відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами, тобто нормами Кодексу законів про працю України та іншими актами трудового законодавства, що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг (підрядника) у цивільно-правових відносинах визначається сторонами у договорі або чинним законодавством України, зокрема нормами Цивільного кодексу України.

Отже, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт (надання послуги).

Статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вбачається з досліджених судом цивільно правовоих договорів, укладених позивачем з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, їх предметом є кінцевий результат праці, оскільки вищевказані особи виконували разові роботи (надавали разові послуги), які виконавець передав замовнику розвантаження та навантаження товару, прибирання приміщення складу. Дана робота виконана ОСОБА_4 04.02.2019, 07.02.2019, 08.02.2019, а надана послуга ОСОБА_5 - 05.02.2019, тобто вказані особи не працювали щодня.

Вищезгадані особи, виконували роботи (надавали послуги) на свій ризик, самостійно організовували їх виконання, на них не розповсюджувалися правила внутрішнього трудового розпорядку, жодні накази, розпорядження про прийняття їх на роботу, допуск до роботи за цими договорами не видавалися, пільги, компенсації, заохочення за успіхи в роботі та стягнення за порушення трудової дисципліни до них не застосовувалися. Оплата праці за роботу (надані послуги) не мала систематичного характеру, як це передбачено трудовим договором, були разовими, проводилися згідно актів і тільки після їх виконання.

При цьому суд зазначає, що якщо фізична особа виконує роботи (надає послуги) за цивільно-правовим договором (договором підряду), при чому це не є її основним місцем роботи, вимоги частини пятої ст. 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо нарахування єдиного внеску на дохід у вигляді винагороди за цивільно-правовим договором, який не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який здійснюється нарахування, не застосовуються. У цьому випадку єдиний внесок нараховується на суми доходу у вигляді винагороди за цивільно-правовим договором незалежно від суми такого доходу, але з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

Водночас у разі якщо працівник виконує роботу (надає послуги) за цивільно-правовим договором і для нього це є основним місцем роботи, то до загальної бази нарахування єдиного внеску за місяць включається як заробітна плата (дохід), так і сума винагороди за цивільно-правовим договором. При цьому, якщо база нарахування єдиного внеску буде меншою за розмір мінімальної заробітної плати, то єдиний внесок розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом та ставки єдиного внеску 22 відсотки.

Як вбачається з розшифровки оплати єдиного соціального внеску за лютий 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" сплачувався єдиний соціальний внесок по ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 148).

В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відібрані посадовими особами відповідача, відповідно до яких останні зазначили про режим роботи, розмір заробітної плати, посади які вони обіймають та інформацію щодо неукладення трудового договору (а.с. 102,103, 104).

Пунктом 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, в м. Івано-Франківськ по вул. Чорновола, 159, де як зазначає відповідач були відібрані пояснення в ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаходиться приміщення адміністративного корпусу Івано-Франківської митниці ДФС, що викликає в суду обґрунтовані сумніви в достовірності фактів зазначених у акті інспекційного відвідування №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не здобуто та не надано суду доказів на підтвердження трудових відносин між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та враховуючи те, що укладені цивільно правові договори жодним чином не місять ознак трудових договорів, то відсутні порушення позивачем ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, зафіксовані в акті інспекційного відвідування №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019.

Як наслідок, на переконання суду відсутні порушення ч. 1 і 2 ст. 115 Кодексу законів про працю України.

Враховуючи наведене вище та відсутність в позивача порушень законодавства про працю, які зафіксовані в акті Управління Держпраці в Івано-Франківській області №ІФ261/1674/АВ від 12.02.2019, прийнята на підставі них постанова про накладення штрафу за № ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.03.2019 підлягає до скасування, а позов до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" 5633, 55 грн. сплачених судових витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу за №ІФ261/1674/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 07.03.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (, вул.Незалежності,67, м.Івано-Франківськ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПРІОРІ-ІФ" () сплачений судовий збір у розмірі 5633 (п"ять тисяч шістсот тридцять три) грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Рішення складене в повному обсязі 24 квітня 2019 р.