Справа № 400/130/19
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 р. № 400/130/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5-а, Миколаїв, 54001

про:визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити певні дії,

ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про:

- визнання протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII;

- зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII;

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03.10.2018 року між нею та ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, позивач змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. У грудні 2018 року позивачем була надана заява до відповідача із проханням видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, без внесення про неї відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, у зв'язку з релігійними переконаннями. Листом від 20.12.2018 року № 4801.3.1-19185/48.1-18 відповідач надав позивачу відповідь про те, що у територіальних підрозділах відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки. Позивач зазначає, що така відмова нічим не обґрунтована та є нічим іншим як ухилянням від покладених на нього законодавством обов'язків.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у позивача відсутнє порушене право чи законний інтерес на момент звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про звернення громадян" була надана відповідь на звернення та роз'яснено правила та процедуру оформлення паспорта громадянина України.

Відповідач зазначив, що Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" встановлено певну форму надання документів для отримання паспорта громадянина України, чинне законодавство не передбачає обов'язок територіального органу ДМС України або його територіального підрозділу здійснювати провадження щодо видачі документів на підставі рішення суду або в інший спосіб, ніж за результатами розгляду заяви особи. Крім того, відповідач вказує, що позивач не зверталась до відповідного територіального підрозділу в порядку, передбаченому Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII. А відтак у відповідача відсутні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України від 25.06.1992 № 2503-ХІІ.

Відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд здійснив розгляд справи у письмовому проваджені.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб із ОСОБА_3. Відповідно до свідоцтва про шлюб, прізвище дружини, після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

У грудні 2018 року позивач звернулась до відповідача із заявою про оформлення та видачу їй паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України від 25.06.1992 № 2503-ХІІ, згідно своїх релігійних переконань.

Листом відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з того, що:

Дана справа за колом учасників, суттю спору та змістом позовних вимог повністю збігається із зразковою справою за №806/3265/17 (Пз/9901/2/18), розглянутою Великою Палатою Верховного суду.

Постанова винесена 19.09.2018 року.

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що ознаками цієї типової справи є:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов'язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв'язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною відмови Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Для належного захисту порушених прав позивача, - слід зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити частково.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 241 - 246, 260, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001, ) - задовольнити.

2.Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001, ) у видачі ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII

3.Зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5-а, м. Миколаїв, 54001, ) оформити та видати ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар