Справа № 140/432/19
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/432/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Комунального закладу Володимир-Волинська станція переливання крові до Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад Володимир-Волинська станція переливання крові (далі ВВСПК, позивач) звернувся в суд із позовом до Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області (далі УЗО Держаудитслужби у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 16.01.2019 №13-03-04-14/218-2019 «Про усунення порушень».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що УЗО Держаудитслужби у Волинській області з 12.11.2018 по 10.01.2019 проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності ВВСПК за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з окремих питань відповідно до програми за період з 01.01.2010 по 31.12.2018, якою встановлено фінансові порушення чинного законодавства, що призвели до втрат, та такі, що не призвели до них.

За наслідками проведення ревізії було складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності ВВСПК за період з 01.01.2016 по 01.10.2018 від 10.01.2019 №04-22/2. Ревізією правильності визначення посадових окладів встановлено, що в тарифікаційних списках працівників позивача, посадові оклади деяких робітників підвищено на 60% у звязку із шкідливими і важкими умовами праці без належних на те підстав. Такими діями позивача, на думку відповідача, завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 271 488,83 грн.

16.01.2019 відповідачем направлена вимога усунути порушення законодавства, де у пункті першому зазначено, що «в порушення вимог п. 4 Додатку 4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спішним наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоровя України від 05.10.2005 №308/519 та Переліку підрозділів та посад, робота на яких дає право на підвищення схемних посадових окладів у звязку зі шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого головним лікарем ОСОБА_1, за погодженням з профспілковим комітетом ВВСПК від 01.04.2009 встановлено, що працівникам відділу контролю якості ВВСПК які проводять лабораторні дослідження крові населення та матеріалів, які надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих підвищення посадових окладів в розмірі 60% посадового окладу, у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці, здійснювалось за весь період роботи в зазначеному підрозділі, а не за фактичні години проведення цих досліджень».

Позивач вважає вимогу щодо усунення порушення законодавства протиправною, з огляду на те, що 06.01.2009 дотримуючись вимог Умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя головним лікарем ВВСПК, за погодженням з профспілковим комітетом ВВСПК затверджено Перелік підрозділів та посад ВВСПК робота на яких дає право на підвищення схемних посадових окладів у зв'язку зі шкідливими та важкими умовами праці. Відповідно до даного Переліку встановлено підвищення посадових окладів у розмірі 60% під час фактичного обстеження на ВІЛ-інфекцію для лікаря-вірусолога, фельдшера-лаборанта та молодшої сестри медичної лабораторії діагностики ВІЛ-інфекції. На думку позивача, працівники лабораторії діагностики ВІЛ-інфекції ВВСПК при проведенні досліджень постійно працюють з сироваткою крові, отриманою від ВІЛ-інфікованих пацієнтів, тобто матеріалами, які надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих.

Також, позивач зазначає, що оскаржувана вимога відтворює висновки відповідача, викладені в акті ревізії від 10.01.2019 щодо виявлених, на думку УЗО Держаудитслужби у Волинській області порушень під час нарахувань та виплати заробітної плані. При цьому вимога, зміст якої обмежено переліком встановлених порушень, не містить визначення конкретних дій, обов'язкових до виконання позивачем для усунення виявлених порушень.

Відтак, на підставі викладеного просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу УЗО Держаудитслужби у Волинській області від 16.01.2019 №13-03-04-14/218-2019 «Про усунення порушень».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 було відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.1).

У відзиві на адміністративний позов від 11.03.2019 року №13-03-13-07/989/2019 (а.с.45-51) відповідач не погоджується з даним позовом та вважає його безпідставним. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що оскільки ревізією були встановлені порушення в частині підвищення посадових окладів працівникам відділу контролю якості ВВСПК, які проводять лабораторні дослідження крові населення та матеріалів, що надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих, в розмірі 60% посадового окладу, у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці, за весь період роботи в зазначеному підрозділі, а не за фактичні години проведення цих досліджень. Внаслідок даного порушення 5 працівникам відділу контролю якості ВВСПК, які працюють з вірусом імунодефіциту людини, зайво нараховано та виплачено заробітної плати за період з 01.01.2010 по 31.12.2018 року в загальній сумі 224676,07 грн., та відповідно сплачено єдиного соціального внеску на суму 46812,76грн., чим завдано ВВСПК збитків на загальну суму 271488,83 грн.

Вважає, що Порядком скринінгу донорської крові та її компонентів на гемотрансмісивні інфекції, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя України від 19.02.2013 № 134 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.03.2013 № 365/22897 (далі - Порядок) передбачено, що скринінг - це дослідження зразків цільної сироватки, плазми, крові донорів або осіб, які виявили бажання бути донорами, на маркери гемотрансмісивних інфекцій від ймовірно здорових осіб, з метою виключення наявності гемотрансмісивних інфекцій (ВІЛ- інфекція; гепатит В, С; сифіліс), з застосуванням виробів медичного призначення, зокрема тест-систем, реагентів, контролю, калібраторів та витратних матеріалів. Скринінгові дослідження для тестування донорської крові та її компонентів визначається відповідно до матеріально-технічного забезпечення лабораторії.

В залежності від виду дослідження відповідно до п.п.2.3.4, 2.3.6 та 2.4.10 Порядку, при отриманні негативного результату досліджень зразок сироватки (плазми) крові, тестування у двох постановках (ІХЛА) або у двох лунках (ІФА) зразок сироватки (плазми), NАТ досліджень пул та зразки плазми вважається таким, що не містить маркерів та збудника гемотрансмісивних інфекцій. Отже враховуючи вищезазначене, підвищення посадових окладів на 60 відсотків у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці працівникам відділу контролю якості, які працюють з вірусом імунодефіциту людини проводиться тільки при виявленні позитивних скринінгових досліджень за фактичні години їх проведення, а не за весь період роботи в зазначеному підрозділі.

Зазначає, що інформація про кількість лабораторних досліджень крові по яких отримані позитивні аналізи від хворих на СНІД та ВІЛ - інфікованих працівниками лабораторії була відображена у журналі лабораторних досліджень. За даними журналів реєстрації лабораторних досліджень крові, встановлено, що впродовж 2010-2018 років працівниками відділу контролю якості ВВСПК на проведення досліджень крові населення та матеріалів, затрачено 332,5 годин, при отриманні позитивних аналізів від хворих на СНІД та ВІЛ - інфікованих. Отже, ВВСПК були прийняті відповідні документи, які передбачали підвищення посадових окладів на 60 відсотків у зв'язку зі шкідливими і важкими умовами праці працівникам відділу контролю якості, які працюють з вірусом імунодефіциту людини проводиться тільки при виявленні позитивних скринінгових досліджень за фактичні години їх проведення.

Також, відповідач зазначає, що акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ВВСПК, підписаний без заперечень і в процесі ревізії забезпечено відшкодування зайво нарахованих коштів з врахуванням єдиного соціального внеску в сумі 22874,29 грн., шляхом внесення їх на рахунок установи та коригування.

Відповідач окремо наголошує, що відповідно до правових позицій Верховного Суду у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обовязки для позивача. Позивачу предявило лист-вимогу «Про усунення порушень», виявлених під час ревізії ВВСПК. При цьому, оскаржувана вимога вказує на виявлені збитки та їхній розмір. Оскільки, оскаржувана вимога вказує на стягнення збитків, то вона має перевірятись у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Враховуючи вищенаведене, відповідач вважає, що вимога від 16.01.2019 № 13-03-04-14/218-2019 винесена у межах повноважень органів державного фінансового контролю, у спосіб визначений законодавством та з урахуванням висновків Верховного Суду, а тому позовні вимоги ВВСПК є безпідставними та необгрунтованими.

25.03.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.75-76), у якій додатково вказала, що відповідачем по справі не надано чітких пояснень та належних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

27.03.2019 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.80-86) у якому останній підтримав свою позицію яка викладена у відзиві та просив суд в задоволенні позову відмовити.

Сторони скористались своїм правом, щодо подачі заяв по суті справи.

Відповідно до частини пятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ВВСПК, зареєстровано в якості юридичної особи, код ЄРПОУ 13366524, місцезнаходження: Волинська область, м. Володимир-Волинський, вул. Северина Наливайка, будинок 18.

ВВСПК згідно Статуту є медичним закладом, що входить до Переліку закладів охорони здоровя, в групу закладів переливання крові, швидкої та екстреної медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 28.10.2002 №385 «Про затвердження переліків закладів охорони здоровя, лікарських, провізорських посад та посад молодших спеціалістів з фармацевтичною освітою у закладах охорони здоровя, перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада або уповноважений нею орган.

Згідно пункту 2.1 розділу Статуту метою діяльності станції є збір, зберігання, переробка донорської крові, реалізація вироблених з неї препаратів крові, постачання лікувально-профілактичних закладів необхідною кількістю компонентів і препаратів крові для надання невідкладної і гарантованої медичної допомоги, отримання прибутку в інтересах власника та колективу, надання медичної допомоги населенню, виробництва лікарських засобів, продукції медичного призначення і товарів народного споживання.

Відповідно до п.2.3.2.4 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області на IV квартал 2018 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 07.11.2018 №418 та від 20.12.2018 №481, головним державним фінансовим інспектором відділу контролю у соціальній галузі та сфері культури ОСОБА_2 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ВВСПК за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з окремих питань відповідно до програми за період з 01.01.2010 по 31.12.2018. Ревізію проведено в період з 12.11.2018 по 10.01.2019 у відповідності до питань програми ревізії та робочого плану з відома в.о. головного лікаря ОСОБА_3 в присутності головного бухгалтера ОСОБА_4 Ревізію було зупинено у період з 14.11.2018 по 02.12.2018, з 10.12.2018 по 26.12.2018, з 27.12.2018 по 08.01.2019 у звязку із виконанням інших завдань, відповідно до повноважень, передбачених Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

За результатами проведеного заходу державного фінансового контролю було складено акт ревізії від 10.01.2019 №04-22/02, який підписано без заперечень позивачем (а.с.8-19).

Так, актом перевірки встановлено що, позивачем в порушення вимог п. 4 Додатку 4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених спішним наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Міністерства охорони здоровя України від 05.10.2005 №308/519 та Переліку підрозділів та посад, робота на яких дає право на підвищення схемних посадових окладів у звязку зі шкідливими та важкими умовами праці, затвердженого головним лікарем ОСОБА_1, за погодженням з профспілковим комітетом ВВСПК від 01.04.2009 встановлено, що працівникам відділу контролю якості ВВСПК які проводять лабораторні дослідження крові населення та матеріалів, які надходять від хворих на СНІД та ВІЛ-інфікованих підвищення посадових окладів в розмірі 60% посадового окладу, у звязку зі шкідливими і важкими умовами праці, здійснювалось за весь період роботи в зазначеному підрозділі, а не за фактичні години проведення цих досліджень.

Внаслідок допущеного порушення, 5 працівникам відділу контролю якості ВВСПК, які працюють з вірусом імунодефіциту людини, зайво нараховано та виплачено заробітної плати за період з 01.01.2010 по 31.12.2018 року в загальній сумі 224676,07 грн., та відповідно сплачено єдиного соціального внеску на суму 46812,76грн., чим завдано ВВСПК збитків на загальну суму 271488,83 грн.

Зазначений висновок відповідача ґрунтується на тому, що шляхом спідставлення записів в журналах реєстрації лабораторних дослідженнях крові, отриманих від хворих на СНІД та ВІЛ інфікованих, журналах реєстрації відпрацьованого часу при проведенні лабораторних досліджень сироватки/плазми крові на ВІЛ інфекцію з табелями обліку робочого часу встановлено, що підвищення посадових окладів працівникам відділу контролю якості, які проводять лабораторні дослідження крові населення та матеріалів від СНІД та ВІЛ інфікованих, в розмірі 60% посадового окладу, у звязку із шкідливими і важкими умовами праці здійснювалось за весь період роботи в зазначеному підрозділі, а не за фактичні години проведення цих досліджень.

Також, ревізією встановлено порушення вимог статті 8 Закону України «Про відпустки», п. 72 списку 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 №1290 «Про затвердження Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці», в частині надання додаткової відпустки лікарю відділу контролю якості ОСОБА_5 за період, коли він фактично був зайнятий на таких роботах менше половини тривалості робочого дня, що підтверджено відповідними записами в журналах реєстрації лабораторних досліджень крові, отриманих від хворих на СНІД та ВІЛ - інфікованих та журналах реєстрації відпрацьованого часу при проведенні лабораторних досліджень сироватки/плазми крові на ВІЛ-інфекцію.

Внаслідок зазначеного, за період з 01.01.2016 по 01.01.2018 лікарю ОСОБА_6 зайво нараховано та виплачено заробітної плати за час перебування у додатковій відпустці в загальній сумі 4000,92 грн. і, як наслідок, зайво перераховано єдиного соціального внеску - в сумі 880,20 грн., чим завдано збитків ВВСПК на загальну суму 4880,20 грн.

16.01.2019 за №13-03-04-14/218-2019 УЗО Держаудитслужби в Волинській області на адресу позивача направлено вимогу щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування про вжиті заходи до 19.02.2019 (а.с.20-21).

Не погоджуючись із вимогою відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі Закон №2939).

Відповідно до частини першої статті Закону №2939 здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року №43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну аудиторську службу України, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Пунктом 7 статті 10 Закону №2939 визначено, що органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно із пунктом 13 статті 10 Закону №2939 органу державного фінансового контролю надається право при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання, водночас вимога про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, не може бути примусово стягнута шляхом вимоги, такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зауважує, що оскаржувана вимога спрямована не тільки на відшкодування збитків, завданих виплатою працівникам підвищення до посадового окладу на 60%, а в цілому вона спрямована на коригування роботи підконтрольної установи, оскільки відшкодування збитків не припиняє порушення і для його припинення позивачу необхідно ініціювати та вчинити ряд дій.

Разом з тим, суд вважає дані доводи позивача необґрунтованими з огляду на те, що вчинення відповідних дій позивачем є необхідним для усунення передумов, що сприяли допущенню порушення, викладеного в оскаржуваній вимозі, але такі дії не мають наслідком усунення вже наявного порушення, зазначеного в акті.

Вимогою зазначено, що позивачем безпідставно підвищено на 60% посадові оклади 5 працівників, які не підпадають під вимоги пункту 4 додатку 4 до Умов оплати праці №308/519, внаслідок чого зайво нараховано та сплачено цим працівникам протягом періоду з 01.01.2018 по 31.12.2018 заробітної плати на загальну суму 224 676,07 грн., а також зайво нараховано та перераховано єдиний соціальний внесок на 46 812,76 грн., всього на 271 488,83 грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) установі на відповідну суму.

Отже, суд вважає, що в спірних відносинах усунення зазначеного порушення можливо шляхом відшкодування шкоди, а тому діями, які зобов'язаний вчинити позивач з метою усунення порушення, викладеного в пункті 1 вимоги є відшкодування витрат у сумі 271 488,83 грн.

В той же час про відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, та їх наявність, може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 по справі № 822/2087/17, від 30.01.2018 по справі №814/3964/15, від 22.05.2018 по справі №826/18946/14, від 25.05.2018 по справі №810/4712/14.

З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що порушення (в даному випадку збитки), завдані державі чи об'єкту контролю, відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, обґрунтованість і правомірність вимоги органу фінансового контролю про стягнення заборгованості (чи заподіяних збитків) має перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги (в частині тих її пунктів, які вказують на стягнення збитків) протиправною.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин суд дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог ВВСПК.

У звязку із відмовою у задоволенні позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 159, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову Комунального закладу Володимир-Волинська станція переливання крові до Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 16.01.2019 №13-03-04-14/218-2019 «Про усунення порушень», відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В.Мачульський