Справа № 540/434/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/434/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом'якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення та зобов'язати вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) через свого представника звернулась до адміністративного суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 03.12.2018 №6000, викладеного у повідомленні про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні ОСОБА_2;

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2, яка народилася в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим.

В своєму позові позивач зазначає, що у призначенні допомоги їй було відмовлено у зв'язку з тим, що від народження дитини минуло більше 12 місяців (тобто пройшов строк протягом якого позивач мала право на звернення для отримання зазначеної державної соціальної допомоги).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач також посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї - ОСОБА_1 народилася донька - ОСОБА_2, місце народження якої: Україна, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь. В серпні 2017 року позивачка звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області із заявою про встановлення факту народження дитини. Рішенням суду від 10.08.2017 року встановлено факт народження дитини жіночої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження: м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, від матері - ОСОБА_1, громадянка України. На підставі даного рішення 11.08.2017 року позивачкою було отримано свідоцтво про народження (серії НОМЕР_3) та отримано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, відповідно до ст.135 СК України. Позивачка зазначає, що після отримання свідоцтва про народження їй терміново потрібно було на деякий час повернутися до АРК, у зв'язку з тим, що її мати тяжко захворіла і перебувала на тривалому лікуванні. Звертає увагу, що лише у 2018 році вона разом із малолітньою дитиною мала змогу залишити окуповану територію. Довідку № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи вона отримала лише 06.11.2018 року. Вже після отримання довідки представник позивачки звернувся до відповідача із заявою про призначення державної соціальної допомоги при народженні дитини. Повідомленням №6000 від 03.12.18 року позивачці було відмовлено у призначенні допомоги, у зв'язку із пропуском 12-ти місячного строку після народження дитини, що і стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 11.03.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Станом на 22.03.2019 вимоги ухвали суду від 11.03.2019 позивач виконав в повному обсязі.

Надалі, ухвалою суду від 27.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації.

Відповідач по справі не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

12 квітня 2019 року до суду надійшло пояснення третьої особи у справі - Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. З позовними вимогами він не погоджується, вважає, що позов задоволенню не підлягає, посилається на Закон України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, за змістом яких допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Зазначає, що ні Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", ні Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми не передбачено, на відміну від інших нормативно-правових актів, поновлення чи продовження пропущеного строку для подання заяви про призначення допомоги при народженні дитини. Частиною 2 статті 19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Управління з огляду на положення статті 19 Конституції України не має законних підстав для призначення позивачу допомоги при народженні дитини.

Вивчивши подані заяви сторін по суті справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Факт народження дитини встановлений рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2017 року у справі № 766/13364/17.

11 серпня 2017 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, згідно з яким відповідний актовий запис № 454 складений 11 серпня 2017 року.

Згідно довідки від 06.11.2018 № ОСОБА_2 взято на облік внутрішньо переміщеної особи, а законним представником, що супроводжує малолітню дитину визначено в ній ОСОБА_1.

Надалі, ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

03 грудня 2018 року повідомленням начальника управління соціального захисту населення в призначенні зазначеної допомоги позивачу було відмовлено.

Перевіряючи правомірність відмови Управління соціального захисту населення у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_1, суд вважає за необхідне врахувати такі обставини та приписи законодавства.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон № 1706-VII). Згідно з нормами статті 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема, відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Питання виплати допомоги при народженні дитини врегульовані Законом України від 21.11.1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811).

Відповідно до преамбули Закону № 2811 цей Закон відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Статтею 1 Закону № 2811 визначено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 3 вказаного закону, відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

За приписами ст. 12 Закону № 2811 допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини (ст.11 Закону № 2811).

Відповідно до статті 10 Закону № 2811 допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Аналогічне правило передбачено пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751,

Суд погоджується з третьою особою, що позивачка звернулась до уповноваженого органу із заявою про призначення допомоги при народженні дитини поза межами строку, визначеного законом.

Однак, суд вважає, що позивачка пропустила зазначений строк з об'єктивних причин. Вона тривалий час перебувала в Автономній Республіці Крим. Згідно з рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2017 року у справі № 766/13364/17 народила в Сімферополі 28.02.2017 дитину, що підтверджено відповідним, згаданим вище, свідоцтвом про народження. Факт отримання позивачем свідоцтва про народження її дитини лише 11 серпня 2017 року (через півроку після народження) не залежав від волі позивачки та зумовлений обставинами, які об'єктивно завадили ОСОБА_1 отримати згадане свідоцтво раніше.

Суд вважає, що зазначений строк підлягає відрахуванню не з моменту народження дитини, а з того моменту коли позивач могла надати належні документи щодо цього факту органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина. Так, на підставі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 серпня 2017 року у справі № 766/13364/17 позивачу 11 серпня 2017 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про народження дитини, довідку № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на дитину позивачка отримала 06.11.2018, а в листопаді 2018 року вона звернулась до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

До листопада 2018 року позивачка знаходилась на тимчасово окупованій території України, на якій не діяли органі державної влади України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Таким чином, право позивача на отримання допомоги при народженні дитини є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 591/610/16-а (К/9901/12622/18), зазначив, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Суд дійшов висновку про те, що позивачу для звернення про призначення допомоги при народженні дитини перешкоджали об'єктивні обставини. Беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок окупації АР Крим, що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги, виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд вважає, що наявні підстави для зобов'язання відповідача призначити ОСОБА_2 соціальну допомогу при народженні дитини.

Суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 243 - 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 03.12.2018 №6000, викладеного у повідомленні про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні ОСОБА_2;

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Миру, буд. 43, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2, яка народилася в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Миру, буд. 43, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом'якова В.В.

кат. 112030600