Справа № 200/10377/18-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року справа №200/10377/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Т.Г. Арабей, Геращенка І.В., за участю секретаря судового засідання - Тішевського В.В., представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 р. (у повному обсязі складено 04 березня 2019 року у м. Словянськ) у справі № 200/10377/18-а (головуючий І інстанції суддя Буряк І. В.) за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 11.10.2018 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення останнього № 03-03/1353 від 20.04.2018 року про відмову у призначенні допомоги по вагітності та пологах за листком непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року; зобовязати відповідача призначити їй допомогу по вагітності та пологах за листком непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року; зобовязати відповідача подати Донецькому окружному адміністративному суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення (а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 200/10377/18-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 20.04.2018 року № 03-03/1353 про відмову у призначенні допомоги по вагітності та пологах за листком непрацездатності АГЛ № 677116.

Зобов'язано Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 11.04.2018 року та вирішити питання про призначення допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 86-93).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що згідно ч. 1 ст. 31 Закону № 1105 підставою для призначення допомоги по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Листок непрацездатності ОСОБА_2 виданий 02.02.2015 року закладом охорони здоровя, який знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Харцизьк.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Зазначеним нормативним актом м. Харцизьк включено до переліку населених пунктів, розташованих на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям було зобовязано забезпечити до 1 грудня 2014 року переміщення бюджетних установ, підприємств і організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Також, апелянт посилається на Закони України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII та від 18.01.2018 року № 2268-VIII.

Крім того, вказує на те, що Міністерство охорони здоровя України листом від 21 квітня 2015 року повідомило, що не має можливості контролювати якість надання медичної допомоги, у тому числі порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, в медичних закладах, розташованих на тимчасово неконтрольованих територіях, а відсутність контролю за правильністю видачі листків непрацездатності в закладах охорони здоровя на зазначених територіях, як з боку Міністерства охорони здоровя, так і Фонду, унеможливлює дотримання вимог законодавства для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах. Також, апелянт посилається на лист Міністерства охорони здоровя України від 22 жовтня 2015 року № 16.02-16/2223-15/33633.

Відповідач зазначає, що отримати матеріальне забезпечення за рахунок коштів Фонду має право особа, яка на час настання страхового випадку перебувала у трудових відносинах зі страхувальником або надавала страхувальнику послуги за договорами цивільно-правового характеру або була самозайнятою фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем та за таку особу сплачувався єдиний соціальний внесок. Факт перебування застрахованої особи в трудових відносинах на момент настання страхового випадку із страхувальником, який зареєстрований на тимчасово окупованій території, в районі проведення антитерористичної операції або в зоні надзвичайної ситуації підтверджується даними Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування.

Згідно відомостей зазначеного реєстру починаючи з жовтня 2014 року відсутні ознаки перебування ОСОБА_2 у трудових правовідносинах зі страхувальником, відсутні ознаки отримання заробітної плати позивачем та відсутні ознаки сплати нею єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Крім того у п. 15 Порядку 8 йдеться про здійснення розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності, а позивач звернулась до Фонду з метою отримання допомоги по вагітності та пологах, що є іншим видом матеріального забезпечення; орган Фонду звертався до відомостей Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування не для отримання інформації щодо страхового стажу особи, а для підтвердження інформації, що на час настання страхового випадку позивач перебувала у статусі застрахованої.

Відмовляючи позивачу у призначенні матеріального забезпечення, орган Фонду не керувався нормами ст. 23 Закону № 1105, оскільки ОСОБА_2 звернулась до Фонду з метою отримання допомоги по вагітності та пологах, а не допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 24.02.2010 року по 12.03.2017 року позивач працювала у ВП «Зуївська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго». Перебування у трудових відносинах підтверджується записами у трудовій книжці, довідками ВП «Зуївська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго», індивідуальними відомостями про застраховану особу ПФУ (Форма ОК-5) (а.с. 10-11, 15-16).

За відомостями довідки № НОМЕР_1 від 06.09.2016 року позивач є внутрішньо переміщеною особою з безтерміновим строку її дії (а.с. 9).

02.02.2015 року комунальним закладом Центральна міська лікарня м. Харцизька, ОСОБА_2 був виданий листок непрацездатності по вагітності та пологах серії АГЛ № 677116 (а.с. 14).

11.04.2018 року позивач звернулась до Бахмутського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області із заявою про призначення та виплату їй допомоги по вагітності та пологах.

Рішенням від 20.04.2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення позивачу відмовлено в призначенні допомоги по вагітності та пологах. Підставами для такої відмови є посилання на те, що листок непрацездатності виданий медичною установою, що розташована на тимчасово окупованій території, а також непідтвердженням сплати страхових внесків за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (а.с. 12-13).

Спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо прийняття рішення № 03-03/1353 від 20.04.2018 року про відмову у призначенні допомоги по вагітності та пологах позивачу по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105 (далі - Закон № 1105) відповідно до Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя.

За унормуванням ч. 1 ст. 9 Закону № 1105, основними завданнями Фонду та його робочих органів є: 1) реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; 2) надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; 3) профілактика нещасних випадків; 4) здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; 5) здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду; 6) аналіз, та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску.

Частиною 3 ст. 8 Закону № 1105 визначено, що основні завдання Фонду реалізуються через робочі органи виконавчої дирекції Фонду, якими є її управління в АРК, областях, містах Києві та Севастополі. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої Дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

За змістом ч. 1 ст. 36 Закону № 1105, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право у разі настання страхового випадку.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105 передбачено, що субєкти соціального страхування - застрахована особа, члени її сімї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик.

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються у цьому Законі у значеннях, наведених у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (ч. 2 ст. 1 Закону № 1105).

Застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов'язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 10 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VІІ, внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території мають право на отримання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності і від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, безпосередньо у робочих органах Фонду соціального страхування України за фактичним місцем проживання, перебування.

Матеріальне забезпечення, страхові виплати призначаються за наявності необхідних документів, що підтверджують право на ці виплати, а в разі їх відсутності - за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування у порядку, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України.

У разі відсутності в зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення, страхові виплати надаються у мінімальному розмірі, встановленому правлінням Фонду соціального страхування України, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання.

Статтею 19 Закону № 1105 передбачено, що право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Диспозицією частини 1 статті 31 Закону № 1105-XIV визначено, що підставою для призначення допомоги з тимчасової непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Нормою ч. 1 ст. 25 Закону № 1105 встановлено: допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у звязку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у звязку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу (ст. 26 Закону № 1105).

У відповідності з п. 3 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105 особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 531 від 01.10.2014 р. «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» установлено, що:

1) особи, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переселилися з тимчасово окупованої території, району проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації (далі - застраховані особи), мають право на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування, а до завершення заходів, пов'язаних з утворенням зазначеного Фонду та його робочих органів, - робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - фонди) відповідно до пункту 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Закону за фактичним місцем проживання у порядку, встановленому правліннями фондів. Матеріальне забезпечення виплачується застрахованим особам в установленому порядку через банки;

2) матеріальне забезпечення та соціальні послуги надаються за умови подання документів, що підтверджують право застрахованих осіб на їх надання, а у разі відсутності таких документів - на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності у зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення надається у мінімальному розмірі, встановленому правліннями фондів, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на його надання.

Пунктом 1-1 постанови № 531 установлено, що дія цієї постанови поширюється на застрахованих осіб, фактичне місце проживання яких знаходиться в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та які перебувають (перебували) у трудових відносинах із:

підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях або в зоні надзвичайної ситуації;

бюджетними установами, підприємствами та організаціями, що належать до сфери їх управління, які переміщені з населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, та відомості щодо зміни їх місцезнаходження внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але які не забезпечили провадження своєї діяльності.

Порядок надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування України деяким категоріям застрахованих осіб № 8 від 24.01.2017 року визначає механізм надання матеріального забезпечення за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - матеріальне забезпечення), за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) деяким категоріям застрахованих осіб за такими видами:

допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною);

допомога по вагітності та пологах;

допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві).

За пунктом 2 Порядку № 8, матеріальне забезпечення за цим Порядком надається застрахованим особам, які не реалізували свого права на отримання матеріального забезпечення відповідно до законів України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" за такими категоріями:

особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, або були добровільно застраховані, та переселилися з тимчасово окупованої території, районів проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації;

особам, фактичне місце проживання яких знаходиться в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та які перебувають (перебували) у трудових відносинах із:

підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, або в зоні надзвичайної ситуації;

бюджетними установами, підприємствами та організаціями, що належать до сфери їх управління, які переміщені з населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, та відомості щодо зміни їх місцезнаходження, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але які не забезпечили провадження своєї діяльності;

особам, стосовно яких страхувальником не виконано обов'язків щодо нарахування та виплати матеріального забезпечення за страховими випадками, які настали у період роботи застрахованих осіб, у зв'язку з відсутністю можливості встановлення місцезнаходження цього страхувальника відповідно до абзацу третього частини першої статті 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (крім страхувальників, що зареєстровані на тимчасово окупованій території України, в районі проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, або в зоні надзвичайної ситуації).

За пунктом 4 Порядку № 8, для отримання матеріального забезпечення застраховані особи звертаються особисто або через законного представника до відповідного відділення виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) або місцем реєстрації (далі - робочий орган Фонду) із заявою, яка повинна містити реквізити банківської установи та номер поточного рахунку застрахованої особи для зарахування матеріального забезпечення, та пред'являють паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, а також надають документи, передбачені пунктами 5 - 9 цього Порядку, а у разі подання заяви законним представником застрахованої особи додатково пред'являються документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника.

Згідно п. 5 Порядку, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому законодавством порядку листок непрацездатності.

За пунктом 8 Порядку, для отримання матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах застрахована особа подає до робочого органу Фонду такі документи: листок непрацездатності; копію першої - четвертої, одинадцятої - шістнадцятої сторінок паспорта або іншого документа, що посвідчує особу; копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (не надається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку у паспорті); довідку, видану застрахованій особі банківською установою, про відкриття поточного рахунку для зарахування матеріального забезпечення (за наявності); копію трудової книжки (за наявності); у разі необхідності для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі сто відсотків середньої заробітної плати (доходу) застраховані особи, зазначені в абзаці п'ятому частини першої статті 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності" або в пункті 5 частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", додають копії відповідних посвідчень або інші документи, які підтверджують право на пільгу; копію свідоцтва про народження дитини (для встановлення віку дитини при оплаті листка непрацездатності по догляду за хворою дитиною); копію довідки про взяття на облік (для переміщених осіб); копію договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь) та наявну інформацію про сплачені суми єдиного внеску, зокрема копії квитанцій про сплату єдиного внеску (для добровільно застрахованих осіб); довідку страхувальника про підтвердження перебування в трудових відносинах застрахованої особи на момент настання страхового випадку (для осіб, зазначених у пункті 2.2 цього Порядку); довідку бюджетної установи, якій підпорядкована установа, підприємство, організація, що не проводить діяльність, щодо незабезпечення діяльності страхувальника (у випадку надання матеріального забезпечення робочим органом Фонду замість страхувальника, який перемістився та зареєструвався в населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, але не забезпечив провадження своєї діяльності).

Відповідно до п. 3.2 та 3.3 Порядку № 8, факт перебування застрахованої особи в трудових відносинах на момент настання страхового випадку із страхувальником, який зареєстрований на тимчасово окупованій території, в районі проведення антитерористичної операції або в зоні надзвичайної ситуації підтверджується даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Факт перебування застрахованої особи в трудових відносинах на момент настання страхового випадку із страхувальником, який є бюджетною установою, підприємством та організацією, що належать до сфери їх управління, який переміщений з населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження у повному обсязі, та відомості щодо зміни його місцезнаходження, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але який не забезпечив провадження своєї діяльності, підтверджується довідкою бюджетної установи, якій підпорядкована бюджетна установа, підприємство та організація, що не проводить діяльності.

За пунктом 14 Порядку № 8, у разі відсутності у застрахованої особи трудової книжки або належним чином завіреної її копії або документів, що підтверджують періоди трудової діяльності та страхового стажу, договору про добровільну участь та квитанцій про сплату єдиного внеску (для добровільно застрахованих осіб), матеріальне забезпечення зазначеним особам надається на підставі відомостей з Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» зареєстровано у якості юридичної особи, включено до ЄДРПОУ за № 31831942, місцезнаходження: 85612, Донецька область, Марїнськиий р-н, м. Курахове, вул. Плеханова, 34, про що свідчать дані наявні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців.

Структурна одиниця «Зуївська теплова електрична станція» є відокремленим підрозділом ТОВ «ДТЕК Східенерго» включена до ЄДРПОУ за № 26160818, місцезнаходження ВП: 86783, Донецька область, м. Харцизськ, м. Зугрес, вул. 60 років Жовтня, 100.

Факт перебування позивача у трудових правовідносинах підтверджується копією трудової книжки, індивідуальними відомостями про застраховану особу ПФУ (Форма ОК-5), з яких вбачається, що страхувальниками ОСОБА_2 є, зокрема, ВП «Зуївська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго» за кодом 26160818, довідками ВП «Зуївська теплова електрична станція» ТОВ «ДТЕК Східенерго».

Матеріали справи не містять жодного підтвердження звільнення позивача з займаної посади на момент настання страхового випадку.

Таким чином, доводи апелянта стосовно того, що позивач не є застрахованою особою є безпідставними.

Стосовно посилання апелянта на відсутність в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування даних щодо сплати внесків, суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі відсутності у зазначеному Реєстрі необхідних відомостей матеріальне забезпечення надається у мінімальному розмірі, встановленому правліннями фондів, з наступним перерахуванням сум матеріального забезпечення після надходження документів, що підтверджують право застрахованих осіб на його надання (п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 531 від 01.10.2014 р.).

Щодо висновків апелянта стосовно того, що листок непрацездатності серії АГЛ № 677116 виданий не у встановленому законом порядку, у звязку із тим, що останній виданий установою, яка знаходиться на території, тимчасово непідконтрольній Україні, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 06.09.2016 р.

Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів що розташовані на лінії зіткнення, до яких серед інших відноситься м. Харцизьк.

Матеріальне забезпечення за Порядком № 37 від 26.12.2014 року надається особам, які перебувають (перебували) у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями чи фізичними особами або були добровільно застраховані та переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - застраховані особи), та отримувачам допомоги на поховання застрахованих осіб і які не реалізували свого права на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» та не можуть реалізувати своє право на отримання матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у звязку із переміщенням з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме:

1) допомога по тимчасовій непрацездатності згідно з цим Порядком надається в разі настання страхового випадку до моменту переміщення застрахованої особи;

2) допомога по вагітності та пологах згідно з цим Порядком надається в разі настання страхового випадку до моменту переміщення застрахованої особи, а також в разі настання страхового випадку протягом 30 тижнів з дати переміщення застрахованої особи;

Пунктом 5 Порядку передбачено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані намібійські винятки: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами....

Оцінюючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Посилання апелянта на листи Міністерства охорони здоровя України щодо відсутності можливості контролювати якість надання медичної допомоги, у тому числі порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян в медичних закладах розташованих на тимчасово неконтрольованих територіях, є безпідставним, оскільки листи, надані міністерством, є одним з видів службової кореспонденції, не є нормативно - правовим актом, а може носити лише розяснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер.

З урахуванням наведеного, листок непрацездатності АГЛ № 677116 є виданим у встановленому законом порядку.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1669-VІІ Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набув чинності 15 жовтня 2014 року (далі Закон № 1669).

Вказаним Законом № 1669, зокрема, внесено зміни до Закону № 2464 та доповнено його розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення пунктом 9-3 наступного змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Таким чином, у ДТЕК «Східенерго» на весь період проведення антитерористичної операції зберігається право щодо тимчасової несплати єдиного внеску і такі обставини не можуть впливати на розцінювання відповідачем відомостей щодо неперерахування позивачеві єдиного внеску як то, що вона є незастрахованою особою.

За таких обставин, рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 20.04.2018 року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки зазначені підстави для відмови в призначенні допомоги не передбачені законодавством.

За таких обставин, рішення № 03-03/1353 від 20.04.2018 року про відмову у призначенні допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача призначити позивачу допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року з огляду на наступне.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Обєднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобовязань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних субєктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні субєктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобовязання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 7 ч.2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зобовязання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області призначити ОСОБА_2 допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року.

Частиною 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції складається з: резолютивної частини із зазначенням: встановленого судом строку для подання субєктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

За таких обставин, вимога щодо зобовязання відповідача подати Донецькому окружному адміністративному суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не наведено, що відмовляючи у призначенні допомоги по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року він діяв правомірно.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне частково скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 р. у справі № 200/10377/18-а - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області призначити ОСОБА_2 допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області призначити ОСОБА_2 допомогу по вагітності та пологах по листку непрацездатності АГЛ № 677116 за період з 02.02.2015 року по 07.06.2015 року.

Зобовязати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області подати Донецькому окружному адміністративному суду у місячний строк з дня набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 р. у справі № 200/10377/18-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_3