Справа № 420/1626/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1626/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №1065329/39697412 від 01.02.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» (надалі по тексту - позивач або ТОВ «АІР-ТЕРМО») звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі по тексту - відповідач 1 або ДФС України), Головного управління ДФС в Одеській області (надалі по тексту - відповідач 2 або ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1065332/39697412 від 01.02.2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №11 від 28.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену товариством з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» за №11 від 28.11.2018 року днем її фактичного подання - 15 грудня 2018 року;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1065334/39697412 від 01.02.2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №10 від 28.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену товариством з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» за №10 від 28.11.2018 року днем її фактичного подання - 15 грудня 2018 року;

визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1065329/39697412 від 01.02.2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену товариством з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» за №12 від 28.11.2018 року днем її фактичного подання - 15 грудня 2018 року;

стягнути з Відповідачів на користь ТОВ «АІР-ТЕРМО» всі судові витрати.

Ухвалою судді від 21 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 15 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року роз'єднано у самостійні провадження заявлені в адміністративній справі №420/1626/19 позовні вимоги. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» про визнання протиправними та скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1065329/39697412 від 01.02.2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов'язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, складену товариством з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» за №12 від 28.11.2018 року днем її фактичного подання - 15 грудня 2018 року та присвоєно номер справи №420/1626/19.

В обґрунтування позовних вимог позивач в цілому зазначив, що 28 листопада 2018 року ТОВ «АІР-ТЕРМО» поставило на адресу ПрАТ «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур» товар, що був визначений специфікацією №3 в повному обсязі. Зазначений товар було прийнято уповноваженою особою покупця - ОСОБА_1, повноваження якого було підтверджено довіреністю №3468 від 26.11.2018 року. Факт прийняття товару «Адсорбційний осушувач CompAir A070TX» в кількості 2 шт. підтверджується видатковою накладною №PH-0000106 від 28 листопада 2018 року. Позивач також зазначає, що вказаний товар ТОВ «АІР-ТЕРМО» придбав у ТОВ «Ентех Україна» спеціально для ПрАТ «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур», тому, узгоджуючи деталі поставки з ТОВ «Ентех Україна», позивач одразу зазначив в якості пункту розвантаження адресу ПрАТ «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур»: м. Одеса, вул. Водопровідна, 16. Перевезення товару здійснювалось транспортом ТОВ «Ентех Україна». Позивач також зазначає, що за датою відвантаження товару, визначеного специфікацією №3 від 09.08.2018 року, позивачем було складено податкову накладну №12 від 28.11.2018 року. Сума податкової накладної №12 дорівнює різниці між загальною вартістю товару та сумою внесеної передоплати. 15 грудня 2018 року вказана податкова накладна була подана на реєстрацію до Державної фіскальної служби України. 16 грудня 2018 року на адресу позивача надійшла квитанція №1, згідно якої: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 28.11.2018 року №12 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних...». 25 січня 2019 року ТОВ «АІР-ТЕРМО» було надіслано Повідомлення №4 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних /розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Однак, фіскальним органом було прийнято Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.02.2019 року №1065329/39697412, яким відмовлено позивачу у реєстрації ПН №12 в ЄРПН з причини: ненадання платником податків копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки. Таким чином, позивач вважаючи рішення податкового органу №1065329/39697412 про відмову у реєстрації податкової накладної №12 протиправним, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

08 квітня 2019 року від представника Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/2627/19), згідно якого представник відповідачів просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись в цілому на те, що в оскаржуваному позивачем рішенні податкового органу було зазначено які саме документи не було надано підприємством ТОВ «АІР-ТЕРМО» разом з повідомленням, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Таки чином, представник відповідачів зазначає, що з огляду на не надання ТОВ «АІР-ТЕРМО» разом з повідомленням всіх необхідним документів, рішення ГУ ДФС України в Одеській області про відмову в реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з посиланням на підставу - не надання платником податку всіх необхідних копій документів - є повністю обґрунтованим.

11 квітня 2019 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №13143/19), в якій загалом зазначено, що податкова накладна №12 від 28.11.2018 року, реєстрація якої зупинена, надавалась ДФС разом з відповідними повідомленнями про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, проте такі пояснення та документи не були взяті фіскальним органом до уваги. Представник позивача також зазначає, що надані позивачем документи та пояснення були цілком достатніми для прийняття уповноваженими органами ДФС рішень про реєстрацію податкової накладної №12 від 28.11.2018 року.

26 квітня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження (вхід. №15451/19).

В судовому засіданні 26 квітня 2019 року представник відповідачів стосовно задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 КАС України суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

ТОВ «АІР-ТЕРМО» є юридичною особою (), основним видом діяльності якого є діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах (код КВЕД 71.12) (а.с.22).

18 липня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» та приватним акціонерним товариством «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур» було укладено договір поставки №597, відповідно до п.1.1. якого Постачальник (ТОВ «АІР- ТЕРМО») в строк та на умовах, визначених цим договором зобов'язується поставити товар, а Покупець (ПрАТ «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур»), зобов'язується прийняти та здійснити оплату товару. Найменування, асортимент, кількість, одиниці виміру, ціну на товар сторони домовились вказувати у специфікаціях (рахунках, видаткових накладних, якщо специфікації до договору не складаються) (а.с.49-53).

В свою чергу, ТОВ «АІР-ТЕРМО» придбало реалізований товар у ТОВ «ЕНТЕХ УКРАЇНА» на підставі договору №16-86 від 02 листопада 2016 року (а.с.39-41).

09 серпня 2018 року між позивачем та ПрАТ «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур» складено специфікацію №3, відповідно до якої ТОВ «АІР-ТЕРМО» зобов'язалось поставити на адресу покупця Адсорбційний осушувач СоmpАіг А070ТХ за ціною 178 825,00 грн., в кількості 2 шт., на загальну суму 429 180,00 грн. (а.с.104-105).

Пунктом 5.2.1. даної специфікації сторони передбачили, що оплата поставленого товару має здійснюватися в наступному порядку:

- передплата 10% - 42 918,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення рахунку;

- оплата 40% - 171 672,00 грн. після відвантаження товару на об'єкті Покупця, але не пізніше 10 (десяти) робочих днів від дати постачання відповідного Товару;

- оплата 50% - 214 590,00 грн. після прийняття пусконалагоджувальних робіт протягом 15 (п'ятнадцяти) робочих днів від дати підписання відповідного Акту, але не пізніше 31 робочого дня з моменту доставки обладнання на об'єкт;

Судом встановлено, що рахунок-фактуру №СФ-0000077 від 05 вересня 2018 року на суму 429 180,00 грн. (а.с.106) було оплачено позивачем у розмірі 10% на суму 42 918,00 грн., згідно платіжного доручення №G24544 від 06 вересня 2018 року (а.с.107), що передбачено п.5.2.1. специфікації №3.

Позивачем було складено та подано на реєстрацію до ДФС України податкову накладну №4 на загальну суму 42918,00 грн. (а.с.110), яка була прийнята та зареєстрована, згідно квитанції №1 від 30.09.2018 року (а.с.111).

Судом встановлено, що 28 листопада 2018 року ТОВ «АІР-ТЕРМО» поставило на адресу ПрАТ «Виробниче об'єднання «Стальканат-Сілур» адсорбційний осушувач CompAir A070TX в кількості 2 шт., який був визначений специфікацією №3, що підтверджується видатковою накладною №PH-0000106 від 28 листопада 2018 року (а.с.112) на загальну суму 429180,00 грн. та товарно-транспортною накладною №Р56 від 28 листопада 2018 року (а.с.46).

Зазначений товар було прийнято уповноваженою особою покупця - ОСОБА_1, повноваження якого підтверджено довіреністю №3468 від 26.11.2018 року (а.с.125).

Відповідно до приписів п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «АІР-ТЕРМО» 28.11.2018 року направило на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну №12 (а.с.115).

Згідно квитанцій №1 від 18.12.2018 року податкову накладну №12 прийнято, але її реєстрацію зупинено. Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної стало те, що вона відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». При цьому, було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.116).

На виконання п.п. 201.16.2. п. 201.16. ст. 201 Податкового кодексу України, позивач в електронному вигляді через засоби електронного зв'язку 25 січня 2019 року надіслало повідомлення №4 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено разом з додатками на 20 аркушах, які підтверджують законність придбання та реалізації товару (а.с.117).

Згідно отриманої квитанції №2 повідомлення №4 було прийнято ГУ ДФС в Одеській області 27.01.2019 року (а.с.119).

Водночас, рішенням Комісії Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №1065329/39697412 від 01.02.2019 року, позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року (а.с.120-121).

Підставами для відмови у реєстрації вищевказаної податкової накладної було зазначено, що платником податку не надані копії документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентарні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).

Вважаючи рішення комісії Головного управління державної фіскальної служби України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1065329/39697412 від 01.02.2019 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

За приписами п. 74.2. ст. 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. 200-1.3 і п. 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п. 74.2 ст. 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України регламентовано, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Ця квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зі змісту квитанції вбачається, що ДФС сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

З цього приводу суд зазначає, що податковим органом порушено вимоги п. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки у квитанціях не зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого зупинено реєстрацію податкових накладних №12 від 28.11.2018 року.

Такий висновок базується на тому, що фіскальним органом зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567. Натомість, пп. 201.16.1. п. 201.16 ст. 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Критерії), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, фіскальний орган зобов'язаний чітко вказати у квитанції на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв.

Суд звертає увагу, що визначення податковим органом конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких наведено у Вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567 (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, є:

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

У квитанції, отриманій позивачем, податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, відповідачем в порушення пп. 201.16.1 пп. 201.16 ст. 201 ПК України не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких затверджено наказом № 567 від 13.06.2017 (п. 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

Згідно з пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» пп. 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до пп. 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до пп. 201.16.2 п. 201.6 ст. 201 ПК України.

Згідно з підпунктами а, б п. 185.1 ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг за приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що належать до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як вже було зазначено, рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для його прийняття, лише загальну фразу про те, що причиною цього є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Проте, у рішеннях не зазначено, які саме документи з наданих позивачем складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Абзацом 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» № 190 від 29.03.2017 (далі - Постанова № 190) визначено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Абзацом 2 Постанови № 190 передбачено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пп. 201.16 ст. 201 ПК України;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Таким чином, рішення комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, як то надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, або ж надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд звертає увагу на приписи пп. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України, відповідно до яких податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

За таких обставин суд дійшов висновку, що за відсутності чітко визначених підстав для зупинення реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року, рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної №1065329/39697412 від 01.02.2019 року, є протиправним та підлягає скасуванню, а порушене право ТОВ «АІР-ТЕРМО» - відновленню шляхом зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати спірну податкову накладну датою її фактичного отримання - 15 грудня 2018 року.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (Заява №28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті б Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії", заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії", заява № 48778/99, п. 25)".

В даному випадку, суд зазначає, що задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі спірну податкову накладну, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з'ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №308 від 05 березня 2019 року підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 11526,00 гривень, який підлягає відшкодуванню. Проте з урахуванням роз'єднання у самостійні провадження заявлених в адміністративній справі №420/1626/19 позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача 3842,00 гривні - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №1065329/39697412 від 01.02.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1065329/39697412 від 01.02.2019 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №12 від 28.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну складену товариством з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» за №12 від 28.11.2018 року днем її фактичного подання - 15 грудня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () та Головного управління ДФС в Одеській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АІР-ТЕРМО» () суму сплаченого судового збору в розмірі 3842,00 грн. - солідарно.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.