Справа № 820/580/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

23 квітня 2019 року

справа №820/580/16

адміністративне провадження №К/9901/28067/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у складі суддів Мельнікової Л.В., Бартош Н.С., Філатова Ю.М.

у справі №820/580/16

за позовом Приватного підприємства «Торгівельний Будинок Аркада»

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року Приватне підприємство «Торгівельний Будинок Аркада» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, контролюючий орган, відповідач у справі) про скасування наказу податкового органу «Про проведення перевірки ПП «ТБ Аркада» від 05 лютого 2016 року № 218.

02 березня 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції висновувався з того, що оскаржуваний наказ вичерпав свою дію у часі, а тому не є таким, що порушує права позивача.

17 травня 2016 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду скасовано постанову суду першої інстанції та прийнято нове рішення про визнання протиправним і скасування наказу в.о. начальника Головного управління ДФС у Харківській області від 05 лютого 2016 року № 218 «Про проведення перевірки приватного підприємства «Торгівельний Будинок Аркада».

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з відсутності у податкового органу підстав для прийняття оскаржуваного наказу, оскільки запити про надання інформації та їх документального підтвердження не відповідають вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

У червні 2016 року відповідачем подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, яке полягає у довільному тлумаченні та спотворенні змісту підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу платник податків просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

05 липня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача після усунення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалі цього ж суду від 08 червня 2016 року та витребувано справу № 820/580/16 з Харківського окружного адміністративного суду.

30 липня 2016 року справа №820/580/16 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

23 лютого 2018 року справа №820/580/16 та матеріали касаційного провадження №К/9901/28067/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналогічні вимоги містять положення статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що наказом від 05 лютого 2016 року № 218 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «ТБ Аркада» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними контрактами від 11 грудня 2014 року № 11122014 за період з 01 січня 2015 року по 31 січня 2016 року, від 20 лютого 2015 року № ТD 20022015 за період з 20 лютого 2015 року по 31 січня 2016 року, від 23 лютого 2015 року № ТD 23022015 за період з 23 лютого 2015 року по 31 січня 2016 року, проведення перевірки призначено з 08 лютого 2016 року тривалістю 5 робочих днів.

Правовими підставами для призначення вказаної перевірки в наказі від 05 лютого 2016 року № 218 визначено підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Наявність підстав для проведення перевірки, як встановлено судами попередніх інстанцій, доводиться тим, що позивач не надав в запитуваному обсязі пояснень та підтверджуючих документів на запити податкового органу від 17 квітня 2015 року №4664/10/20-34-22-01, від 13 липня 2015 року №8432/10/20-34-22-01-16, від 30 вересня 2015 року №4498/10/20-34-22-03.

08 лютого 2016 року копію оскаржуваного наказу від 05 лютого 2016 року № 218 вручено під розписку директору ПП «ТБ Аркада». На примірнику наказу відповідача позивачем зазначено про незгоду з проведенням перевірки на підставі, визначеній у наказі, та про намір оскаржити даний наказ у судовому порядку.

Під розпису у направленнях від 08 лютого 2016 року № 650, № 651 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки директор ПП «ТБ Аркада» відмовився.

Посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не допущено, про що складено відповідний акт від 08 лютого 2016 року № 32/20-40-22-07-08.

За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для його скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з підпунктом 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, обов'язковою передумовою здійснення документальної перевірки позивача є направлення письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Отримання податкової інформації контролюючими органами регламентується статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок).

Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов'язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об'єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зі змісту направлених відповідачем на адресу підприємства запитів «Про надання пояснень та їх документальних підтверджень» вбачається, що контролюючим органом не вимагалось надання якихось конкретних документів, оскільки в цих запитах відсутній чіткий перелік запитуваної документації.

Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що доводи представників відповідача щодо неможливості сформування вищеназваних запитів в інший спосіб, оскільки у контролюючого органу відсутня інформація про види і обсяг документації, що утворилась у підприємства під час здійснення господарських операцій за зовнішньоекономічними контрактами, є безпідставними, оскільки зміст запитів контролюючого органу не може бути узагальненим і повинен відповідати вимогам підпункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган прийняв протиправне рішення про призначення перевірки позивача, у зв'язку з чим доводи Підприємства про протиправність наказу є обґрунтованими.

Верховний Суд визнає, що суд апеляційної інстанцій не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2016 року у справі №820/580/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер