Справа № 640/5634/19
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 квітня 2019 року м. Київ № 640/5634/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви

ОСОБА_1 (04070, АДРЕСА_1)

до Головного державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Савченко Юлії Йосипівни (АДРЕСА_2

Інспектора Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції (03151, місто Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 9)

про визнання протиправними дій, скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва через систему «Електронний суд» 02 квітня 2019 року надійшов позов ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1, позивач) до Головного державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Савченко Юлії Йосипівни (далі також - відповідач-1), Інспектора Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції далі також - відповідач-2), в якому позивач просить суд:

визнати дії відповідача-1 щодо винесення Постанови про примусове виконання ВП №58563507 від 07 березня 2019 року протиправними, а зазначену постанову скасувати;

сфальсифіковану працівниками Управління патрульної поліції м. Києва постанову №еав 732707 від 15 листопада 2018 року скасувати.

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року вказану вище позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу п'ятиденного терміну на усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали шляхом подання позовної заяви у паперовій формі разом з додатками до неї - відповідно до вимог п. 15. Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного України (далі також - КАС України) та з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України.

19 квітня 2019 року на адресу суду у паперовій формі надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача-1 та відповідача-2, в якому позивач просить суд: постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58563507 від 07 березня 2019 року скасувати та сфальсифіковану працівниками Управління патрульної поліції міста Києва постанову № еав 732707 від 15 листопада 2018 року скасувати.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція) гарантує особі право на справедливий суд, яке передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05).

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Суд, з'ясовуючи питання про дотримання позивачем правил підсудності, зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 4 КАС України, адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Водночас, статтею 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію між місцевими загальними як адміністративними судами та окружними адміністративними судами.

Пунктом 1 ч. 1 вказаної статті Кодексу передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вказаний спір в частині позовних вимог предметно підсудний місцевому загальному суду, оскільки останній оскаржує рішення у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності та в частині позовних вимог про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження підсудний Окружному адміністративному суду міста Києва.

При цьому, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України та Законом України «Про виконавче провадження».

У той час як, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, позивачем у його позовній заяві об'єднано як позовні вимоги, розгляд яких віднесений до юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду, так і позовні вимоги, що не належать до юрисдикції даного суду.

Відповідно до п. 6 ч. 4 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За правилами ч. 1 статті 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною вимогою в розумінні п. 23 ч. 1 статті 4 КАС України є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За своїм змістом вимоги позивача викладені у позовній заяві не є похідними в розумінні наведеної норми процесуального законодавства.

Водночас, згідно з ч. 5 статті 172 КАС України, не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Частиною 3 статті 27 КАС України, якою передбачені випадки виключної підсудності, встановлено, що підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про наявність заборони на об'єднання в одне провадження позовних вимог, розгляд яких віднесено до виключної підсудності різних судів.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною зокрема, в ухвалі від 09 квітня 2019 року по справі № 9901/172/19.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу з доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 172, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачеві.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовом надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду, відповідно до ч. 2 статті 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк