Справа № 826/1377/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 квітня 2019 року № 826/1377/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент»

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2018,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 22.03.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.07.2018.

18.07.2018 судом ухвалено відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, Акт камеральної перевірки № 27081/26-15-12-13-20 складено 20.12.2017, то ГУ ДФС у м. Києві у відповідності до п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України мав право провести камеральну перевірку заявлених даних лише у податковій декларації за листопад 2017 року.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» посилається на той факт, що перші п'ять рядків Акту перевірки повністю дублюють Акт камеральної перевірки № 9653/26-58-12-01-09-31059394 від 21.07.2016, складеного ДПІ у Солом'янському районі м. Києва, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.07.2016, яке визнано протиправним та скасоване рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2018 у справі № 826/11990/16.

Також, позивач зазначає, що відповідачем всупереч п.116.2 ст. 116 Податкового кодексу України, безпідставно застосовано штрафні санкції за один і той самий календарний період.

Крім того, позивач що камеральна перевірка проведена відповідачем не у спосіб передбачений законодавством з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент».

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено Акт про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» (далі - Акт перевірки), яким встановлено порушення ТОВ «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість передбачених п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 № , яким встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначеного п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку з 7 по 30 календарних днів сплати грошового зобов'язання зобов'язано сплатити штраф у розмірі 10%, що є сумою 112654, 16 грн.

Не погоджуючись із висновками перевірки та винесеним за її результатом податковим повідомленням-рішенням № від 11.01.2018, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, Кодекс).

У відповідності до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.1 ст. 75 Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За результатами перевірки у відповідності до вимог ст. 86 ПК України ГУ ДФС у м. Києві складено Акт перевірки № 27081/26-15-12-13-20 від 20.12.2017.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 203.1 та 203.2 статті 203 Податкового кодексу України декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків (п. 1 Порядку).

Згідно з пунктом 2 Порядку термін «рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок)» вживається у такому значенні - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти з власного поточного рахунка у сумі, необхідній для досягнення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань. Кошти з такого рахунка підлягають перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок.

Згідно з пунктом 19 Порядку за підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податковій декларації з податку результатів діяльності платником податку проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України, та/або здійснюється перерахування сум податку на спеціальний рахунок. Суми податку, зазначені в податкових деклараціях з податку, перераховуються до бюджету та/або на спеціальний рахунок з електронного рахунка платника податку.

Як підтверджується наявними матеріалами справи податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2016 сума узгодженого податкового зобов'язання становить 365 397 грн. На дату сплати податку - 30.06.2016 на електронному рахунку 428 983 грн., який було поповнено платіжними дорученнями № 6057 від 14.06.2016 на суму 400 000 грн. та № 6075 від 21.06.2016 на суму 20 000 грн. Різниця для сплати податку була відсутня, проте існувала переплата у розмірі 63 586 грн.

Податковою декларацією з податку на додану вартість за червень визначено суму податку в сумі 644 289 грн. На дату сплати податку - 29.07.2016 на електронному рахунку: 328 586 грн., який було поповнено платіжними дорученнями № 6119 від 05.07.2016 на суму 80 000 грн., № 6130 від 08.07.2016 на суму 5 000 грн., № 6136 від 14.07.2016 на суму 80 000 грн., № 6167 від 25.07.2016 на суму 80 000 грн., № 6171 від 26.07.2016 на суму 20 000 грн. Для остаточної сплати податку здійснено доплату платіжним дорученням № 6177 від 29.07.2016 на суму 320 00 грн. на кінець місяця переплата становила 4 297 грн.

У відповідності до податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2016 сума нарахованого податку становила 301 668 грн. на 30.08.2016 на електронному рахунку: 349 297 грн., який було поповнено платіжними дорученнями № 6224 від 15.08.2016 на суму 195 000 грн. та № 6247 від 23.08.2016 на суму 150 000 грн. Різниця для сплати податку відсутня. Переплата на кінець місяця 47 629 грн.

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 сума нарахованого податку 797 879 грн. На 30.09.2016 на електронному рахунку: 798 69 грн., який було поповнено платіжними дорученнями № 6278 від 01.09.2016 на суму 350 000 грн., № 6281 від 06.09.2016 на суму 20 000 грн., № 6301 від 09.06.2016 на суму 10 000 грн., № 6300 від 09.06.2016 на суму 25 000 грн., № 6322 від 16.09.2016 на суму 21 000 грн., № 6323 від 16.09.2016 на суму 25 000 грн., № 6323 від 29.09.2016 на суму 300 000 грн. Різниця для сплати податку відсутня. Переплата на кінець місяця 750 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2016 сума нарахованого податку 331 387 грн. На 30.10.2016 на електронному рахунку: 570 750 грн., який поповнено платіжними дорученнями № 6381 від 13.10.2016 на суму 300 000 грн., № 6400 від 21.10.2016 на суму 200 000 грн., № 6410 від 25.10.2016 на суму 70 000 грн. Переплата на кінець місяця 239 363 грн.

Податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2016 сума нарахованого податку 963 649 грн. На 30.11.2016 на електронному рахунку: 1 024 363 грн., який поповнено платіжними дорученнями № 6438 від 08.11.2016 на суму 315 000 грн., № 6462 від 17.11.2016 на суму 60 000 грн., № 6487 від 29.11.2016 на суму 410 000 грн. Різниця для сплати податку відсутня. Переплата на кінець місяця 60 084 грн.

У відповідності до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 сума нарахованого податку 443 718 грн. На 30.12.2016 на електронному рахунку: 760 714 грн., який поповнено платіжними дорученнями № 6561 від 16.12.2016 на суму 300 000 грн., № 6586 від 22.12.2016 на суму 300 000 грн., № 6587 від 23.12.2016 на суму 100 000. Переплата 316 996 грн.

З податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 вбачається, що сума нарахованого податку 728 204 грн. На 30.01.2017 на електронному рахунку: 736 996 грн., який поповнено платіжним дорученням № 6677 від 30.01.2017 на суму 420 000 грн. Переплата 8 792 грн.

Як вбачається з податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2017 сума нарахованого податку 62 308 грн. На 30.02.2017 на електронному рахунку: 71 292 грн., який поповнено платіжним дорученням № 6790 від 27.02.2017 на суму 62 500 грн. Переплата 8 984 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за лютий 2017 сума нарахованого податку 714 652 грн. На 30.03.2017 на електронному рахунку: 728 894 грн., який поповнено платіжними дорученнями № 6837 від 07.03.2017 на суму 350 000 грн. та № 6904 від 27.03.2017 на суму 370 000 грн. Переплата 14 332 грн.

У відповідності до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2017 сума нарахованого податку 68 329 грн. На 30.04.2017 на електронному рахунку: 1 714 332 грн., який поповнено платіжним дорученням № 7020 від 25.04.2017 на суму 1 700 000 грн. Переплата 1 646 093 грн.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Відповідно до пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі переказ) рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з пунктом 21.1 статті 21 цього Закону ініціювання переказу проводиться шляхом: подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; подання платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми коштів у готівковій формі; подання ініціатором до відповідної установи - учасника платіжної системи документа на переказ, що використовується у відповідній платіжній системі для ініціювання переказу; використання держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг або для отримання коштів у готівковій формі; подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні; надання клієнтом банку, що його обслуговує, належним чином оформленого доручення на договірне списання; внесення готівкових коштів для подальшого переказу за допомогою платіжних пристроїв.

Ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

У розумінні пункту 1.30 статті 1 цього Закону платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Згідно з пунктом 22.3 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Щодо проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Таким чином, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання до банку платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, зокрема з моментом прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит «Дата надходження» може не заповнюватися.

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що подані підприємством платіжні доручення № 6057 від 14.06.2016 на суму 400 000 грн.; № 6075 від 21.06.2016 на суму 20 000 грн.; № 6119 від 05.07.2016 на суму 80 000 грн.; № 6130 від 08.07.2016 на суму 5 000 грн.; № 6136 на суму 80 000 грн.; № 6167 від 25.07.2016 на суму 80 000 грн.; № 6171 від 26.07.2016 на суму 20 000 грн.; № 6177 від 29.07.2016 на суму 320 000 грн.; № 6224 від 15.0.2016 на суму 195 000 грн.; № 6247 від 23.08.2016 на суму 150 000 грн.; № 6278 від 01.0.2016 на суму 350 000 грн.; № 6281 від 06.09.2016 на суму 20 000 грн.; № 6301 від 09.09.2016 на суму 10 000 грн.; № 6300 від 09.09.2016 на суму 25 000 грн.; № 6322 від 16.09.2016 на суму 21 000 грн.; № 6323 від 16.09.2016 на суму 25 000 грн.; № 6326 від 29.09.2016 на суму 300 000 грн.; № 6381 від 13.10.2016 на суму 300 000 грн.; № 6400 від 21.10.2016 на суму 200 000 грн.; № 6410 від 25.10.2016 на суму 70 000 грн.; № 6438 від 08.11.2016 на суму 315 000 грн.; № 6462 від 17.11.2016 на суму 60 000 грн.; № 6487 від 29.11.2016 на суму 410 000 грн.; № 6561 від 16.12.2016 на суму 300 000 грн.; № 6586 від 22.12.2016 на суму 300 000 грн.; № 6587 від 23.12.2016 на суму 100 000 грн.; № 6677 від 30.01.2017 на суму 420 000 грн.; № 6790 від 27.12.2017 на суму 62 500 грн.; № 6837 від 07.03.2017 на суму 350 000 грн.; № 6904 від 27.03.2017 на суму 370 000 грн.; № 7020 від 25.04.2017 на суму 1 700 000 грн. проведені банками того ж дня.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ТОВ «Бюро інвестиційних проектів-проектний менеджмент» вжило всіх необхідних заходів для недопущення правопорушення (вчасно подало платіжні доручення банку та забезпечило наявність коштів на власному рахунку для його виконання).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У той же час суд зазначає, що твердження позивача стосовно того, що камеральна перевірка проведена відповідачем не у спосіб передбачений законодавством з питань, які є відмінними від питань, що входять до предмета камеральної перевірки, не беруться до уваги, оскільки, після внесення змін до податкового законодавства (Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII від 21.12.2016 було доповнено підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI) предмет камеральної перевірки передбачає можливість перевіряти своєчасність сплати податкових зобов'язань.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність своїх дій та прийнятого рішення не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» (04071, м. Київ, вул.Воздвиженська, 52-54, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) № від 11.01.2018.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент» (04071, м. Київ, вул.Воздвиженська, 52-54, ) судові витрати у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур