Справа № 480/326/19
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 р. Справа №480/326/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Школьного В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу №480/326/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання дій неправомірними та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, в якій просить визнати неправомірними дії посадових осіб при нарахуванні боргу у розмірі 15819 грн. 54 коп. та скасувати вимогу про сплату боргу від 19.11.2018 № Ф-4558-54.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в податковому органі як самозайнята особа, адвокат. У листопаді 2018 позивач отримала спірну вимогу, якою її зобов'язано сплатити 15819,54 грн. боргу по єдиному внеску. Позивач вважає спірну вимогу протиправною, оскільки відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" вона набула права на довічну пенсію і припинила участь в загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванні, у зв'язку з чим не повинна сплачувати страхові внески.

Ухвалою від 01.02.2019 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

20.02.2019 представник відповідача подав відзив, у якому проти позовних вимог заперечує та зазначив, що 01.01.2018 набули чинності зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", відповідно до яких особи, зазначені в п. 4 та 5-1 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону звільняються від сплати за себе єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Таким чином пільги на сплату єдиного внеску поширюються тільки на визначену законодавством категорію осіб, до яких особи, що провадять незалежну професійну діяльність не належать.

У відповіді на відзив позивач із доводами відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву не погодилася та зазначила, що відповідач не спростував твердження та аргументи позивача викладені у позовній заяві.

Ухвалою від 13.03.2019 за клопотанням позивача справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 28.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного.

Як вбачається з реєстраційних відомостей, ОСОБА_1 з 01.10.1993 зареєстрована як самозайнята особа (а.с. 55).

06.03.2018 позивачу видана довідка форми № 34-ОПП про взяття на облік платника податків. У примітці до довідки зазначено, що для фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, ця довідка є свідоцтвом про реєстрацію в органі державної податкової служби (а.с. 8).

Як вбачається із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 26.07.2012, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с. 25).

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 отримала вимогу ГУ ДФС у Сумській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.2018 № Ф-4558-54 на суму 15819,54 грн. єдиного внеску (а.с. 9).

Вказана вимога сформована відповідачем з огляду на те, що ОСОБА_1 є самозайнятою особою, займається адвокатською діяльністю та не підпадає під категорію осіб, які звільняються від сплати єдиного внеску відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Суд не погоджується із такими висновками податкового органу, з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

За п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом, позивач зареєстрована як самозайнята особа та є пенсіонером, отримує пенсію за віком, тобто є особою, яка звільняється від сплати за себе єдиного внеску відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

У даному випадку позивач може бути платниками єдиного внеску виключно за умови її добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Щодо посилання представника відповідача на те, що оскаржувана вимога сформована відносно ОСОБА_1 як самозайнятої особи, суд зазначає, що дана вимога сформована згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в якому у будь-якому випадку міститься умова сплати єдиного внеску пенсіонером, який отримує пенсію за віком, при наявності договору на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Добровільна участь особи, яка виявила бажання бути платником єдиного внеску, передбачає укладення договору на добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Однак жодної інформації про наявність таких договорів, укладених з позивачем матеріали справи не містять та не були надані представником відповідача.

Оскільки ОСОБА_1 є особою, яка звільняється від сплати за себе єдиного внеску, у відповідності до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", суд вважає спірну вимогу такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та такою, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про визнання неправомірними дій посадових осіб при нарахуванні боргу у розмірі 15819,54 грн., суд зазначає, що в ході судового розгляду, позивач не навела жодних обставин щодо протиправних дій відповідача за винятком факту прийняття оскаржуваної вимоги, а тому, вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки порушене право позивача відновлюється шляхом скасування оскаржуваної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання дій неправомірними та скасування вимоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 19.11.2018 № Ф-4558-54 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 15819,54 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (вул. Іллінська, 13, м. Суми, Сумська область, 40009, ) суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25 квітня 2019 року.

Суддя С.М. Глазько