Справа № 652/338/19
Суддя: Дригваль В. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №652/338/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Високопілля Херсонської області, в залі суду, у письмовому провадженні, адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Чувасов Івана Сергійовича, третя особа Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Високопільського районного суду Херсонської області звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Чувасов Івана Сергійовича, третя особа Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, винесеною відповідачем, відносно нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за правопорушення передбачене ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП, а саме: 02.04.2019 року близько 11.40 годині по вулиці Центральна в смт.Широке, керуючи автомобілем DAEWOO NEXIA, державний номер НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки і зупинившись на вимогу працівника поліції не ввімкнув світлову сигналізацію, чим порушив п.2.3.в та п.9.9.б ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП. Вважає дану постанову необґрунтованою, зазначивши, що автомобіль марки DAEWOO NEXIA, державний номер НОМЕР_1 , дійсно належить йому, однак він тривалий час ним не користується та не був 02.04.2019 року в смт.Широке Дніпропетровської області ні в якості водія, ні в якості пасажира. З яких причин постанова про адміністративне правопорушення складена відносно нього він не знає. Також зазначив, що в п.4 оскаржуваної постанови зазначена інформація про особу, щодо якої розглядається справа: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 видане 30.06.1995 року». Однак він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та має посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 08.07.2008 року. Таким чином, його особу ідентифіковано помилково на підставі документу, який не може належати йому. За таких умов вважає, що відповідачем не доведено, що саме ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, у якому його визнано винним зазначеною постановою та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п.9.9.б ПДР України, а тому вважає таку постанову незаконною. Також зазначив, що десятиденний строк на оскарження постанови ним пропущено з поважної причини, в зв`язку з тим, що постанова від 02.04.2019 року була винесена без його участі, а лише 17.04.2019 року він отримав від Широківського відділення поліції примірник. Просить суд, поновити строк на оскарження постанови НК №194321 про адміністративне правопорушення від 02.04.2019 року; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК №194321 від 02.04.2019 року та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, через неможливість своєчасного прибуття до суду. Позов підтримує та просить задовольнити.(а.с.15)

Відповідач, інспектор СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант Чувасов Іван Сергійович в судове засідання не прибув, будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за адміністративним позовом судовою повісткою, копією Ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками, про що свідчить відомості про направлення документів на електронну пошту відділу документального забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області із зазначенням дати - 19.04.2019 року о 09.52 год.(а.с.14 на звороті). Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано відзиву на позову заяву та заяви про причини своєчасного неприбуття в судове засідання.

Третя особа, Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області в судове засідання представника не направила, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за адміністративним позовом судовою повісткою, копією Ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками, про що свідчить відомості про направлення документів на електронну пошту відділу документального забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області із зазначенням дати - 19.04.2019 року о 09.38 год.(а.с.13 на звороті). Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано, як не надано пояснень на позовну заяву та заяви про причини своєчасного неприбуття в судове засідання.

Як вважає суд, неприбуття в судове засідання відповідача та представника третьої особи з причин, які є неповажними, а тому справа розглядалась у письмовому провадженні відповідно до ч.3 ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин розгляд адміністративної справи здійснюється на підставі пояснень, в тому числі письмових, а також доказів наданих сторонами.

На підставі п.3 ст.288 КУпАП, постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне:

- Із копії паспорту громадянина України (а.с.3-4) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мартуні, Мартунінського району, Вірменія, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Та має ІПН -НОМЕР_4 (а.с.4).

- Із постанови про накладення адміністративного стягнення НК №194321 від 02.04.2019 року (а.с.5) з`ясовано, що інспектором СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Чувасовим Іваном Сергійовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , 02.04.2019 року близько 11.40 годині, по вулиці Центральна в смт.Широке, керуючи автомобілем DAEWOO NEXIA, державний номер НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки і зупинившись на вимогу працівника поліції не ввімкнув світлову сигналізацію, чим порушив п.2.3.в та п.9.9.б ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП.

- Із копії листа №48.8/2-2975 від 04.04.2019 року (а.с.6, 7) вбачається, що Широківське відділення поліції направило на адресу ОСОБА_1 . копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.04.2019 року за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП. Дану постанову позивач отримав 09.04.2019 року, що підтверджується інформацією з веб-сайту Укрпошти (а.с.8).

Розглянувши по суті позовні вимоги ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 (позивач у справі) був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. У постанові про адміністративне правопорушення зазначається, що останній, 02.04.2019 року близько 11.40 годині по вулиці Центральна в смт.Широке, керуючи автомобілем DAEWOO NEXIA, державний номер НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки і зупинившись на вимогу працівника поліції не ввімкнув світлову сигналізацію, чим порушив п.2.3.в та п.9.9.б ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.5).

Частиною 5 статті 121 КУпАП, передбачено, що Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ч.2 ст.122 КУпАП, передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Оскаржуючи вказану вище постанову по справі про адміністративне правопорушення, позивач посилається на те, що в п.4 оскаржуваної постанови зазначена інформація про особу, щодо якої розглядається справа: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 видане 30.06.1995 року». Однак, згідно його паспортних даних він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-4) та має посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 08.07.2008 року (а.с.9). Таким чином, його особу ідентифіковано помилково на підставі документу, який не може належати йому.В зв`язку з чим, вважає таку постанову протиправною.

Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, частини 1, 2, 3 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.285 КУпАП, у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно з рішенням Контистуційного Суду України від 26 травня 2015 року за №5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП, підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення правил дорожнього руху (ст.122КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Згідно ст.72 КАС України, ч.1. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. ч.2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України, ч.1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. ч.2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, дійсно вбачається, що у п.4 оскаржуваної постанови зазначена інформація про особу, щодо якої розглядається справа, а саме: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 видане 30.06.1995 року», що не відповідає дійсності. Як встановлено в судовому засіданні позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-4), а також з`ясовано, що ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 08.07.2008 року (а.с.9). Таким чином, особу позивача ідентифіковано помилково на підставі документу, який не належить останньому. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем при складанні постанови грубо порушено вимоги наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 №1395, а також не доведено, що саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив правопорушення, у якому його визнано винним постановою, яка є спірною, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.5 ст.121 КУпАП за порушення п.9.9.б ПДР України, а тому суд вважає таку постанову незаконною.

Таким чином, суд вважає, що позивач, заперечуючи факт притягнення його до адміністративної відповідальності, що виразилося у складанні відповідачем оскаржуваної постанови, надав до суду об`єктивні докази, необхідні для вирішення справи про відсутність обставин порушення ним правил дорожнього руху, а саме п.9.9.б ПДР України, а саме: копію паспорта (а.с.3-4) та копію посвідчення водія (а.с.9). Згідно наданих доказів, вбачається, що дійсно зазначені в п.4 Постанови анкетні дані позивача, відрізняються від відомостей, зазначених у наданих документах. Крім того, як убачається з копії листа Широківського відділу поліції (а.с.6) та копії поштового конверту (а.с.7), а також роздруківки з веб-сайту Укрпошти (а.с.8), оскаржувану постанову позивачем отримано 09.04.2019 року. А тому, суд вважає, що строк на оскарження постанови позивачем пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк повинен бути поновлений в судовому порядку.

Аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що позивачем доведено неправомірність оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому така постанова є необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам чинного законодавства України..

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.122, 222, 251, 258, 276, 285, КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 10.10.2001 року №1306 (зі змінами), ст.ст.2, 6 , 9, 20, 72-77, 139, 242-246, 286, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Широківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта Чувасов Івана Сергійовича, третя особа Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови НК №194321 про адміністративне правопорушення від 02.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Скасувати постанову серії НК №194321 по справі про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2019 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.5 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення, а особою, яка не була присутня при оголошення рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. М. Дригваль