Справа № 344/12828/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3490/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2019 року (головуючої судді Пастернак І.А.) ухвалене у відкритому судовому засіданні о 14 год. 54 хв. в м. Івано-Франківськ повний текст рішення складено 25.02.2019 у справі №344/12828/18, провадження № 2-а/344/250/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.08.2018 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в якому просить скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення №08/588 від 08.08.2018 року та закрити провадження у справі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.02.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим.

Відповідачем не подано до суду письмового відзиву на апеляційну скаргу .

Сторони в судове засідання не зявилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, актом №4413 від 03.07.2018 про обстеження (огляд) території м. Івано-Франківська встановлено порушення Правил благоустрою м. Івано-Франківська, пункту 11.5.6, а саме нагромадження будівельних матеріалів (щебінь) на зелених насадженнях, поруч будівельного майданчика по вул. Хіміків поруч будинку 21.

03.07.2018 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 871, яким вказано, що ОСОБА_1 на вул. Хіміків поруч будинку 21 у м. Івано-Франківську здійснив нагромадження будівельних матеріалів (щебінь) на зелених насадженнях, поруч будівельного майданчика, що є порушенням статті 152 КУпАП, пункту 11.5.6 «Правил благоустрою м. Івано-Франківська».

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради № 08/588 від 08.08.2018, винесеною за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Відповідно до статті 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 218 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення передбачені, зокрема, статтею 152 КУпАП, розглядають адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807- IV (далі - Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до статті 13 Закону №2807-IV до об'єктів благоустрою населених пунктів належать, зокрема, прибудинкові території.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Відповідно до статті 42 Закону №2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду апеляційної інстанції дійти висновку, що суб'єктом порушення правил благоустрою територій населених пунктів, яке полягає у нагромадженні (розміщенні) будівельних матеріалів (щебінь) на зелених насадженнях, є особа, яка здійснила таке нагромадження (розміщення).

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав доказів, які б спростовували обставини, викладені адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради в постанові про адміністративне правопорушення, оскільки із наказу №12-к «Про прийняття» від 22.01.2018 та наказу №43 «Про призначення відповідальної особи за проведення будівельних робіт» від 30.05.2018 вбачається, що позивач прийнятий на основне місце роботи на посаду виконавця робіт у ТзОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «Вертикаль» та призначений відповідальним за проведення виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті будівництва багатоквартирного житлового будинку №2 з приміщеннями громадського призначення на вул. Тролейбусній в м. Івано-Франківськ.

Отже, формулювання складу правопорушення «нагромадження будівельних матеріалів (щебінь) на зелених насадженнях» спростовується матеріалами справи, в частині особи правопорушника. Відповідач зобовязаний зібрати докази, які спростовували твердження позивача, але таких доказів ні акт, ні протокол, ані постанова не містять. Жодних дій спрямованих на з'ясування суб'єктивної сторони складу правопорушення адміністративна комісія не здійснила, зокрема, не було встановлено ким, на якій підставі було здійснено нагромадження будівельних матеріалів (щебінь) на зелених насадженнях.

Крім того, стаття 152 КУпАП передбачає умисну форму вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заперечень, які б спростовували доводи позивача, а тому із врахуванням встановлених обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення даного позову .

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Згідно частини 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 11 лютого 2019 року у справі №344/12828/18, провадження №2-а/344/250/19 скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 08/588 від 08.08.2018 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не оскаржується.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

ОСОБА_2