Справа № 686/22948/18
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/22948/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козак О.В.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

23 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Шидловського В.Б. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року (рішення ухвалено суддею Козак О.В. 27.03.2019 року в м.Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інспектора роти №2 Управління патрульної поліції у Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 УПП у Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови №289391 від 21.09.2018 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 21.09.2018 року в приміщенні Чорноострівської селищної ради інспектором роти №2 УПП у Хмельницькій області лейтенантом поліії ОСОБА_3, у його присутності та в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, була складена постанова №289391 про накладення на нього, як на Чорноострівського селищного голову адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зі змісту вказаної постанови слідує, що 21.09.2018 року о 10 годині 15 хвилин проводилась перевірка утримання дорожнього покриття по вул.Антонівське шосе, 1 в смт.Чорний Острів Хмельницького району, за результатами якої відповідач дійшов висновку, що селищний голова порушив вимоги п.п.3.1.1., 3.1.2 ДСТУ 3587-97 при утриманні ділянки дороги вул.Антонівське шосе, 1 оскільки не вжив заходів заходів щодо ліквідації вибоїни на вказаній дорозі, гранична межа якої перевищує допустиму. На підставі п.1 ст.140 КУпАП інспектором застосоване до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, оскільки при винесенні постанови інспектором були порушені права позивача та приписи чинного законодавства, а саме: не були зясовані обставини, які підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в мотивувальній частині постанови відсутні посилання на докази щодо його вини, а отже постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Позивач вважає, що допустивши негайний розгляд справи, інспектор не повідомив його про дату, місце та час її розгляду, а розглянув її по суті в кабінеті позивача. Позивач надав відповідачу документи, що спростовують факт його вини, проте останній відмовився взяти їх до уваги. Крім того зазначає, що відповідач не надав йому для ознайомлення акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі смт.Чорний Острів на перехресті вулиць Пасічника та Антонівське шосе. Наголошує, що таке обстеження проведено за його відсутності та відсутності відомостей про належне його повідомлення про проведення такого обстеження. Зазначає також, що в порушення вимог ст.258 КУпАП інспектором не було складено протокол про адміністративне правопорушення, позаяк позивач не визнав свою вину у вчиненні вказаного правопорушення, який мав бути додатком до оскаржуваної постанови. Текст постанови відповідач позивачу не оголосив, а копію постанови, яка йому була вручена, практично неможливо прочитати, про що позивач вказав в самій постанові. З врахуванням викладеного, просив визнати постанову інспектора роти УПП у Хмельницькій області ОСОБА_3 №289391 від 21.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення в сумі 1020 грн. протиправною та скасувати її, а провадження в справі закрити.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем в порушення ст.280 КУпАП не зясовані та не враховані обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Скаржник зазначає, що у відповідності до Порядку проведення ремонту та утримання обєктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №154 від 23.09.2003 року (із змінами та доповненнями), ст.15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" вулиці в межах населених пунктів належать до обєктів благоустрою. Утримання обєкту благоустрою здійснюється балансоутримувачем, а не селищним головою особисто. Технічні правила ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 14.02.2012 року №54 є обовязковими для субєктів господарювання незалежно від їх форми власності, які виконують роботи з ремонту і утримання вулиць та доріг, однак у відповідності до ст.8 ГКУ Чорноострівська селищна рада не є субєктом господарювання. Вказує, що Чорноострівська селищна рада на виконання діючого законодавства у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху виготовила проектно-кошторисну документацію, провела тендерну закупівлю робіт, визначила замовника та профінансувала капітальний ремонт вул.Антонівське шосе, 1 в смт.Чорний Острів Хмельницького району, який на даний час триває.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та просить апеляційний розгляд справи здійснювати без його участі.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належними чином.

В заяві до суду позивач просить розглядати справу за його відсутності.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами встановлено, що постановою інспектора роти №2 УПП у Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії НК №289391 від 21 вересня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_2 21.09.2018 року о 10 год.15хв.в смт. Чорний Острів, Антонівське шосе, 1 будучи посадовою особою (селищним головою смт.Чорний Острів) порушив вимогу п.3.1.1-3.1.2 ДСТУ 3587-97, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вул.Антонівське шосе, 1, а саме: не вжив заходів до відновлення безпечних умов для руху, чим порушив п.1.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП.

Вказані обставини були підтверджені актом огляду ділянки дороги (вулиці) Антонівське шосе, 1 в смт. Чорний Острів від 25.03.2019 року та акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.03.2019 р. та долучених до них фото-таблиць, з яких вбачається наявність вибоїни на вищевказаній ділянці дороги.

Не погоджуючись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, відповідач при винесенні оскаржуваної постанови дотримався приписів закону та діяв в межах наданих йому повноважень, а відтак, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК №289391 від 21 вересня 2018 року винесена правомірно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з пунктами 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1. Стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятися організаціями, які їх експлуатують, щодекадно. Згідно вказаної таблиці 1 передбачено термін ліквідації пошкоджень в строк не більше 10 діб.

Гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій і груп.

Відповідно до статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць.

Так, приписами частини 1 статті 140 КУпАП передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб'єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1 коментованої статті, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідачем не перевірено того факту, що позивач не є суб'єктом, якого може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, колегія суддів зазначає таке.

В силу приписів ст. 7 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки; розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху; створення позабюджетних фондів для додаткового фінансування заходів щодо безпеки дорожнього руху; організація та контроль за діяльністю підприємств з питань дорожнього руху і його безпеки; сприяння створенню на території відповідного населеного пункту підприємств і організацій для надання платних послуг, пов'язаних з підготовкою та підвищенням кваліфікації водіїв, технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу та ін.

Згідно зі ст.12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

В силу приписів п. а) п. 1 ч.1 ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до власних (самоврядних) повноважень сільських, селищних рад, серед іншого, віднесено реконструкцію і ремонт об'єктів комунального господарства та соціально-культурного призначення, жилих будинків, шляхів місцевого значення, а також капітального та поточного ремонту вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення (як співфінансування на договірних засадах).

Згідно з ч.5 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Пунктом 1 частини 3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак, позивач є посадовою особою, на яку вказаними приписами закону покладено обов'язок забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Будь-яких доказів щодо того приписів п. а) п. 1 ч.1 ст.31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" в даній ситуації не підлягають застосуванню позивач не надав як суду першої так і суду апеляційної інстанції.

Необґрунтованими вважає колегія суддів і посилання скаржника на порушення відповідачем порядку та процедури розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Так, в силу приписів ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті (частини перша, друга і третя статті 140).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в т.ч. і частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені в т.ч. частинами першою, другою і третьою статті 140 виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.п.1-2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ч.1 ст.276 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції №1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на зміст пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на порушення вимог ст.258 КУпАП щодо не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Не обґрунтованими вважає колегія суддів покликання позивача на відсутність доказів на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та не з'ясування інспектором всіх обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Неналежний стан дорожнього покриття на вул.Антонівське шосе, 1 смт.Чорний Острів, Хмельницького району підтверджується: актом огляду ділянки дороги (вулиці) від 21.09.2018 року та актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.09.2018 року, складених інспекторами УПП в Хмельницькій області Шелестом В.Ю. та Воробей П.П. відповідно в присутності двох свідків, згідно яких вбачається, що покриття проїзної частини має вибоїни довжиною -1,8м, шириною - 1,3, глибиною - 0,1м.; відеозаписом на якому зафіксовано проведення обстеження ділянки дороги та її стан.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивач наявність вибоїни на вказаній ділянці дороги не заперечував. Натомість пояснив, що вказана ділянка дороги включена до капітального ремонту, ними проведено тендерну процедуру і зараз підрядником проводяться роботи по ремонту вказаної ділянки дороги. До цього на вказаній ділянці дороги проводився ремонт гравійно-щебеневою сумішшю.

При зверненні до суду першої інстанції з позовом, позивачем та його представником на підтвердження позовних вимог надано: договір № 482 підряду на проведення проектних робіт від 24.04.2018 р. укладений з ФОП ОСОБА_7; робочий проект на капітальний ремонт вул. Антонівське шосе в смт.Чорний Острів Хмельницького району розроблений ФОП ОСОБА_7 виготовлений на замовлення Чорноострівської селещної ради; рішення виконавчого комітету Чорноострівської селещної ради від 30.08.2018р. №4 про затвердження проектно-кошторисної документації "Капітальний ремонт вул.Антонівське шосе в смт.Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області"; зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва - капітальний ремонт вул.Антонівське шосе в смт.Чорний Острів; протоколи засідання тендерного комітету Чорноострівської селещної ради від 20.08.2018 року, 10.09.2018р., 13.09.2018р., 17.09.2018р. щодо розгляду тендерної пропозиції на закупівлю "Капітальний ремонт вул.Антонівське шосе в смт. Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області"; договір на закупівлю робіт за бюджетні кошти від 04.10.2018 року укладений між Чорноострівською селещною радою та ТОВ "Дорбуд Плюс", згідно якого останнє, як підрядник зобовязується виконати капітальний ремонт вул.Антонівське шосе в смт.Чорний Острів Хмельницького району Хмельницької області, згідно проектно-кошторисної документації; повідомлення про початок виконання будівельних робіт; акт №1 приймання виконаних ТОВ "ДОРБУД ПЛЮС" будівельних робіт за грудень 2018 року та довідку про вартість виконаних робіт за грудень 2018 року, з яких вбачається, що було проведено роботи по перевлаштуванню люків оглядових колодязів та розбирання бортових каменів, та всього виконано робіт на 1049,75040тис.грн.

Проте, наявними у матеріалах справи актом огляду ділянки дороги (вулиці) від 25.03.2019 року та актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 25.03.2019 р. та долученими до них фото-таблицями наявність вибоїни на вказані ділянці дороги підтверджується. А надані суду позивачем документи не спростовують факту не вжиття позивачем належних та своєчасних заходів для організації забезпечення безпеки руху на зазначеному відрізку дороги, в тому числі обмеження руху, на вказаній ділянці автодороги як на час винесення оскаржуваної постанови так і на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин, правильним є висновок суду першої інстанції щодо того, що позивач будучи посадовою особою, відповідальною за безпеку дорожнього руху на вказаному у постанові відповідача відрізку дороги, своєчасно не вжив заходів по забезпеченню безпеки дорожнього руху, приведення дорожнього покриття до вимог норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць. Відтак, оскаржувана постанова складена інспектором правомірно, а стягнення накладено в межах, передбачених санкцією відповідної статті.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_8 ОСОБА_9