Справа № 520/2611/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 р. Справа № 520/2611/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1, з адміністративним позовом до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () щодо невиплати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕМ 082344), пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року;

- зобов'язати Харківське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕМ 082344), заборгованість з виплати пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року;

- вирішити питання про негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року відкрито спрощене провадження по справі відповідно до ст. 263 КАС України, в якій запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана учасникам справи та була отримана останніми, що підтверджується повідомленням пошти про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в його населеному пункті він був вимушений покинути своє постійне місце проживання. Вважає дії Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невиплати заборгованості з пенсії протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству, а доводи відповідача про необхідність застосування норм Постанов Кабінету Міністрів України є безпідставними, оскільки приорітетними для застосування у спірних правовідносинах є саме вимоги статті 49 Закону № 1058-IV.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив в якому проти задоволення позову заперечував з підстав вказаних в ньому та зазначив, що протоколом комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування Харківської районної державної адміністрації від 22.08.2018 року №20 підтверджено факт проживання/перебування ОСОБА_1 за фактичною адресою. На підставі вказаного, розпорядженням управління виплату пенсії позивачу поновлено з 01.10.2018 року. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та будуть виплачені на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (п. 16 Порядку).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 19.09.2016 року фактичним місцем проживанням позивача як ВПО є: 61461, Харківська область, м. Південне, вул. Гражданська, буд. 23.

Позивачка перебуває на обліку в Харківському приміському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

27 березня 2017 року управління отримало списки внутрішньо переміщених О' в т.ч. на Вас. відносно яких необхідно було провести призупинення соціальних виплат з'ясування остаточних обставин щодо перевірки відомостей про фактичне місце проживання на території Харківського району відповідно до пункту 12 Порядку № 365.

Враховуючи вищевикладене, з 01.04.2017 року виплату пенсії позивачу було призупинено до з'ясування.

05.04.2017 року до управління надійшов протокол від 05.04.2017 року засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем фактичного проживання (перебування) в Харківському районі Харківської області відповідно до якого позивачу було підтверджено фактичне місце проживання відповідності до якого Вам було відновлено виплату пенсії з 01.04.2017 року (розпорядження від 14.04.2017 року).

01.06.2018 року позивачу було припинено виплату позивачу пенсії до з'ясування на підставі отриманої інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно - телекомунікації системи щодо контролю осіб, які перегинають державний кордон ''Аркан .

19.07.2018 року позивач надав до управління заяву стосовно поновлення виплати пенсії.

22.08.2018 року управлінням було отримано протокол від 22.08.2018 року засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат та здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за міс. їх фактичною проживання (перебування) в Харківському районі Харківської області, відповідно до якого позивачу було підтверджено фактичне місце проживання та поновлено виплату пенсії з 01.06.2018 року.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою відновити виплату їй пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року.

В листі від 09.11.2018 року пенсійним органом зазначено, що у жовтні 2018 року позивач отримав пенсію у розмірі 3865.26 грн., у листопаді 2018 року також отримав пенсію у розмірі 3865,26 грн.

Суми соціальних виплат, які не виплачені за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року будуть обліковані та виплачені на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо не виплати заборгованості з призначеної пенсії, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених позовних вимог та оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 року за №1706-VII, з наступними змінами та доповненнями, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 даної статті передбачено, що для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року за №637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, з наступними змінами та доповненнями, припинення або відновлення соціальних виплат проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або територіальними органами Пенсійного фонду України згідно з Порядком здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за №365 Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, з наступними змінами та доповненнями, комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворені районними, районними у мм. Києві і Севастополі державними адміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад, приймають рішення про відновлення або про відмову у відновленні соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, довідки яких недійсні на дату набрання чинності цією постановою, відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого цією постановою, за умови отримання внутрішньо переміщеною особою нової довідки відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року за № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб.

Як встановлено судом виплату пенсії позивачу було поновлено, проте заборгованість за період за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року не виплачено.

Дані обставини сторонами не заперечуються, а тому, у відповідності до ч.1 ст. 78 КАС України, такі не підлягають доказуванню.

Згідно з п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року за № 365, з наступними змінами та доповненнями, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Однак, суд не може погодитись із вищенаведеними діями відповідача з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначаються Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ч.1 ст. 7 даного Закону, загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, та обов'язковості фінансування за рахунок коштів Пенсійного фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій та наданням соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 ч.1 ст.16 цього ж Закону передбачено, що застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

З аналізу вищенаведених норм можна прийти до висновку, що порядок та умови отримання пенсійних виплат регулюються виключно Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов'язку здійснити таку виплату та не може позбавляти права особи на отримання належних їй сум пенсій.

Відповідно до ч.2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні у справі Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

Тому, відмовляючи позивачу у виплаті нарахованої пенсії за період 01.06.2018 року по 30.09.2018 року за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Щокін проти України, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

Вирішуючи спір, судом враховуються правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 03 травня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи №805/402/18 (провадження № Пз/9901/20/18), стосовно того, що не підтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.

В силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України зазначені висновки мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення вимог адміністративного позову.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат у зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: 61461, Харківська область, м. Південне, вул. Гражданська, буд. 23) до Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: вул. Євгена Котляра, буд. 4, м. Харків, 61052) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського приміського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року.

Зобов'язати Харківське приміське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.