Справа № 361/989/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/989/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Селезньова Т.В. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Перестороніна Руслана Георгійовича третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, видалення відомостей з бази даних, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Перестороніна Руслана Георгійовича третя особа: Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, видалення відомостей з бази даних.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову ЕАВ №893191 від 4.02.2019р., винесену посадовою особою інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Перестороніним Русланом Георгійовичем, про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст.122 КУпАП; питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за фактом від 04.02.2019 передано на новий розгляд Управлінню патрульної поліції у місті Києві; зобов'язано Управління патрульної поліції у місті Києві видалити з електронної бази даних відомості про вказану постанову ЕАВ №893191 від 04.02.2019.

Не погодившись з цим рішенням, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, згідно оскаржуваної постанови ЕАВ №893191 від 04.02.2019 на водія ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП; в постанові щодо складу правопорушення зазначено наступне:

04.02.2019р. о 10-16 м. Київ, проспект Возз'єднання, 19 водій не виконав вимоги д.з.5.16 напрямок руху по смугам, та зі смуги, яка вказує поворот праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п.33 ПДР- порушення вимог дорожніх знаків, ч.1 ст.122, штраф 255грн. В графі «до постанови додається» - відомості відсутні. Підпис водія в постанові відсутній, приписів з даного приводу нема.

Позивач, вважаючи постанову ЕАВ №893191 від 04.02.2019 протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив про недотримання відповідачем вимог закону щодо доказування складу адмін.правопорушення, і відповідач та/або третя особа належними та безсумнівними доказами у судовому засіданні не довели вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1-3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23 - рп /2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R ( 9 1)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади ( принцип 7 ).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Що стосується відеозапису від 01.01.2012, наданого третьою особою та який міститься в матеріалах справи, то колегія суддів вважає, що даний доказ не може слугувати доказом подій саме 04.02.2019 і зокрема доказом вчинення водієм порушення 04.02.2019. До того ж, в постанові про накладення адміністративного стягнення від 04.02.2019 відсутнє посилання на те, що є такий доказ як відеозапис.

Оскільки відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним постанови, колегія суддів вважає, що остання підлягала скасуванню, що і було враховано судом першої інстанції при винесені рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 24.04.2019.