Справа № 826/7329/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 квітня 2019 року м. Київ № 826/7329/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І. розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мазур А.С. від розгляду адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Народного депутата України,

Голови Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції Соболєва Єгора Вікторовича,

Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції, Верховної Ради України,

Управління справами Апарату Верховної Ради України

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Народного депутата України, Голови Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції Соболєва Єгора Вікторовича, Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції, Управління справами Апарату Верховної Ради України, в якому просить: визнати незаконними та такими, що порушують пункт 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про запобігання корупції», а саме:, що «… окремі громадяни в діяльності щодо запобігання корупції мають право … 4) брати участь у парламентських слуханнях та інших заходах з питань запобігання корупції» дії Народного депутата України, Голови Комітету Верховної Ради України з питань запобігання і протидії корупції Соболєва Єгора Вікторовича, які полягають у тому, що Є. Соболев 24 травня 2017 року викреслив зі списку осіб, які будуть присутніми на парламентських слуханнях на тему «Стан реалізації принципів антикорупційної політики в Україні», а також дав вказівку охороні 1-го під'їзду не впускати на парламентські слухання позивача та інших громадян України за те, що вони проводили пікет вказаного Комітету вранці 24 травня 2017 року у зв'язку з включенням їх до списку осіб, що мають бути присутніми на парламентських слуханнях та відмовою включити їх до списку осіб, що будуть виступати на парламентських слуханнях; визнати незаконними та такими, що порушують пункт 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про запобігання корупції», а саме:, що «… окремі громадяни в діяльності щодо запобігання корупції мають право … 4) брати участь у парламентських слуханнях та інших заходах з питань запобігання корупції» дії відповідачів, які полягають у тому, що відповідачі не пустили прийняти участь у вказаних парламентських слуханнях позивача та інших громадян України, які прийшли 24 травня 2017 року на парламентські слухання на тему «Стан реалізації принципів антикорупційної політики в Україні», які не знали, що їх немає в списках осіб на вхід до слухань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року суддею Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С. прийнято справу до провадження та призначено до судового розгляду.

18 березня 2019 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від позивача надійшла заява про відвід судді Мазур А.С. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 березня 2019 року визнано заявлений позивачем відвід судді Мазур А.С. необґрунтованим та передано адміністративну справу №826/7329/17 на автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2019 року, заяву про відвід повному складу суду, у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України, передано для вирішення судді Кузьменко А.І.

Згідно із частиною 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

В даному випадку суд вбачає за можливе вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід в порядку письмового провадження.

Так, відповідно до змісту статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Одночасно частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

В обґрунтування вимог про відвід судді Мазур А.С. позивач вказує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року у справі №826/7329/17 призначено розгляд у судовому засіданні на 21 березня 2019 року о 11:30 год. за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 81-А, зал №214, в той же час, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року у справі №826/13730/18 призначено розгляд у судовому засіданні на 21 березня 2019 року о 14:00 год., за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, к. 1. На думку позивача, суддя Мазур А.С. використавши своє службове становище та контакти з іншими суддями свідомо назначила розгляд справи на 21 березня 2019 року з метою, щоб остання не змогла на нього прибути, оскільки приміщення судів знаходяться за різними адресами. Також заявниця вказала, що суддею протиправно не було вказано в ухвалі про відкриття провадження у справі від 09 листопада 2017 року зміст позовних вимог, а також протиправно без відома позивачки закінчено підготовче провадження у справі. З огляду на викладене, позивач вважає, що суддею Мазур А.С. було з'ясовано всі питання, що підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання з відповідачем та прийнято рішення. Вказане, на думку позивача, свідчить про конфлікт у судді Мазур А.С. при розгляді даної справи.

Суд зауважує, що заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами не є підставою для відводу судді від вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Газета Україна-центр" проти України" від 15 липня 2010 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, "правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться". На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість.

Також, щодо об'єктивної неупередженості зазначено у справі "Фей проти Австрії". Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наведені позивачем у заяві про відвід судді Мазур А.С. твердження щодо її можливої упередженості на переконання суду є безпідставними та не підтверджуються жодними доказами.

На думку суду, в даному випадку також відсутні інші підстави, передбачені статтями 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Мазур А.С. та викликали необхідність її відводу.

Враховуючи наведене, заява про відвід судді Мазур А.С. задоволенню не підлягає.

Керуючись положеннями ст.ст. 36, 37, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мазур А.С. від вирішення справи №826/7329/18 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Кузьменко