Справа № 818/1967/18
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 818/1967/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Бегунца А.О. , Яковенка М.М. ,

при секретарі судового засідання Машурі Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 (повний текст складено 08.10.2018, головуючий суддя І інстанції Опімах Л.М., м.Суми) по справі № 818/1967/18 за позовом ОСОБА_2 до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати винесений відповідачем припис №99 від 30.03.2018.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2:

- визнано протиправним і скасовано припис №99 від 30.03.2018 року, виданий Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь ОСОБА_2 704,80 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

Не погодившись із даним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наголошено на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до наступного.

Як свідчать матеріали справи, прийняття рішення управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області про проведення позапланової перевірки на обєкті Будівництво гаража АДРЕСА_1 було зумовлено надходженням скарги гр. ОСОБА_5,

На підставі направлення з 28 по 30 березня 2108 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1 проведено позапланову перевірку на зазначеному обєкті, за результатами якої складено акт перевірки №99 (а.с.15, 16-22, 47).

Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яке полягало в тому, що господарські будівлі ( гараж з погрібом) на земельній ділянці АДРЕСА_2 побудовані без проектної документації чи будівельного паспорта, без документа, який давав право на виконання будівельних робіт, чим порушено ст.9 Закону України Про архітектурну діяльність та абз.4 ч.1 ст.25 Закону України Про основи містобудування.

30 березня 2018 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1 ОСОБА_2 виданий припис № 99 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил шляхом прийняття обєкта Будівництво гаража АДРЕСА_3 в експлуатацію, у разі неможливості або небажання виконати вимоги цього припису необхідно демонтувати побудований гараж та звільнити земельну ділянку ( а.с. 23).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично не є замовником будівництва, відповідно не вчиняв порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, відтак покладення на нього будь-яких обовязків щодо усунення таких порушень є протиправним.

Відповідачем, як субєктом владних повноважень, не надано належних доказів щодо правомірності оскаржуваного припису, оскільки, висновки в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам справи, відповідно припис є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідача у спірних правовідносинах регулюються законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів врегульовано Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частиною 1 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок №553), державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо обєктів, розташованих в межах та за межами населених пунктів, на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у пункті 7 частини першої цієї статті.

Положеннями п. 5 Порядку № 553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 Порядку № 553 встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Положеннями п.п. а) п.3 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Згідно із п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, посадові особи інспекцій під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.16, 17, 19 Порядку № 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Із матеріалів справи слідує, що в акті перевірки позивача - ОСОБА_2 зазначено в якості замовника будівництва.

При цьому в акті перевірки вказано, що документ на право власності чи право користування земельною ділянкою за вказаною адресою у позивача відсутній.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про основи містобудування" містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно із ч.2 ст.4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Таким чином, суб'єктами містобудування є замовники будівництва, а також юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які виконують будівельні роботи.

Відповідно до ст.1 Закону України Про архітектурну діяльність замовник це фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Колегія суддів приймає до уваги, що будинок по вул. Маршала Рибалко, 5 в м.Тростянець був прийнятий в експлуатацію державною приймальною комісією 05 жовтня 1990 року. В акті прийняття в експлуатацію вказано, що будівництво здійснюється генеральним підрядчиком Сумським ХРСУ звязку ОПТУС, виконавшим загально будівельні роботи по житловому будинку, сараях, підвалах, уб. ( а.с.7-11), будівництво здійснювалося на підставі рішення Тростянецького міськвиконкому від 27.08.1986 року №208 і у відповідності з дозволом на проведення будівельно-монтажних робіт, будівництво здійснювалося по типовому проекту 184-16-83.85.

Крім того, ці господарські будівлі відображені в технічному паспорті на будинок, складеному 16.06.1995 року, без відмітки самочинне будівництво ( а.с.24-29).

Також, в матеріалах справи наявне рішення Тростянецької міської ради №327 від 21.11.1990, згідно якого батьку позивача - ОСОБА_6 - було видано ордер на заселення в квартиру АДРЕСА_4, як працівнику РВЗ №1.

В подальшому, 24.04.1996 року квартира була безоплатно приватизована батьками позивача та ним в рівних частках.

Беручи до уваги вищевказане, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі № 818/1967/18 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі № 818/1967/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 24 квітня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_7
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_8 ОСОБА_9