Справа № 620/1156/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 квітня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/1156/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихоненко О.М.,

за участі секретаря Якуш І.В.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

22.04.2019 о 16:12 год. Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі ГУ ДФС у Чернігівській області) звернулось до суду з заявою до Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» (далі ПП «Семенівська мануфактура») про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна ПП «Семенівська мануфактура» (вул. Червона Площа, 20, м. Семенівка, Чернігівська область, 15400, код 35821783) застосованого на підставі рішення ГУ ДФС у Чернігівській області від 22.04.2019.

Заява мотивована тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства не допустив посадових осіб ГУ ДФС у Чернігівській області до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що є підставою для застосування умовного адміністративного арешту майна.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 заяву призначено до розгляду на 25.04.2019.

Заперечення обґрунтовані тим, що ПП «Семенівська мануфактура» оскаржило в судовому порядку наказ № 886 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Семенівська мануфактура», а відтак оскаржено передумову виникнення підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Представник заявника в судовому засіданні проти закриття провадження у справі поклалася на розсуд суду.

Представник ПП «Семенівська мануфактура» в судовому засіданні просив провадження у справі закрити.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Пунктом 2 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням чи діями податкового органу, що були підставою для виникнення обставин для внесення відповідної заяви.

При цьому, Кодекс адміністративного судочинства України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд оцінює форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу необхідних дій для відновлення порушеного права.

Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень (пояснень) платника податків, стосовно якого внесено заяву. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 808/1030/17.

Суд приходить до висновку, що з заперечень представника ПП «Семенівська мануфактура» вбачається спір про право, оскільки підприємством було оскаржено до Чернігівського окружного адміністративного суду наказ № 886 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Семенівська мануфактура», що в свою чергу є передумовою виникнення підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків, а тому справа не підлягає розгляду в порядку, встановленому статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим провадження у справі за заявою підлягає закриттю.

Суд розяснює заявнику його право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись статтями 238, 239, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до Приватного підприємства «Семенівська мануфактура» про підтвердження обгрунтованості умовного адміністративного арешту майна закрити.

Попередити заявника, що повторне звернення з тією самою заявою не допускається.

Розяснити заявнику, що розгляд такого спору може бути здійснено в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, передбачені статтями 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Тихоненко