Справа № 219/14818/18
Суддя: Дубовик Р. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом та в подальшому уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просить: визнати протиправною та скасувати постанову НК № 997692 від 08.12.2018 року поліцейського роти № 2 Батальйону УПП в Рівненській області ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ст. 132 КУпАП, посилаючись на те, що 08.12.2018 року о 14 годині 04 хвилин на автодорозі М 06 Київ Чоп 434 відносно нього, який під час виконання своїх трудових обовязків керував транспортним засобом «DAF CF 75.310», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ПАТ «ФІТОФАРМ» на праві приватної власності, відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 997692 у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, порушив правила перевезення великовагових вантажів, а саме: перевозив вантаж з навантаженням на здвоєну вісь 19,26 т при дозволених 16 т, без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Проте, позивач з такою постановою не погоджується та просить її скасувати, оскільки вважає, що відповідач не мав права виносити постанову без складання відповідного протоколу, оскільки інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі. При цьому, відповідачем, на думку позивача, також грубо порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 279 КУпАП він не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не розяснив ОСОБА_1 його права та обовязки, не склав протокол про адміністративне правопорушення, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази та не надав позивачу можливості заявити жодних клопотань, а таким чином, на думку ОСОБА_3 грубо порушив конституційні права останнього, у звязку з чим він вважає, що винесену постанову, яка також не містить підпису особи, яка винесла постанову, не можна вважати законною.

Позивач ОСОБА_1, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до судового засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, та просить їх задовольнити.

Відповідач поліцейський роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенанта поліції ОСОБА_2, який належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому на підставі ч. 4 ст.128 КАС України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2).

За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху та про наявність таких доказів не зазначено.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії НК № 997692 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною 08 грудня 2018 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, визнано позивача ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

У постанові зазначається, що 08 грудня 2018 року о 13 годині 37 хвилин на автодорозі М 06 Київ Чоп 434 км водій, керуючи транспортним засобом, порушив правила перевезення великовагових вантажів, а саме: перевозив вантаж з навантаженням на здвоєну вісь 19,26 т при дозволених 16 т без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП (а.с. 91).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Так, у графа 9 постанови серії НК № 997692 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесена 08 грудня 2018 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 не містить підпису особи, яка винесла постанову, а за таких підстав оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, якою визначений зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів позивача відносно того, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову без складання відповідного протоколу, оскільки інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі, суд зазначає наступне.

В статті 258 КУпаП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами частини 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 222 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1КУпАП, здійснюється органами Національної поліції.

Таким чином, враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП, відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та його розгляд віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, у звязку з чим доводи позивача відносно того, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову без складання відповідного протоколу, є неспроможними.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії НК № 997692 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 08 грудня 2018 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик