Справа № 644/1695/19
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 644/ 1695 /19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі судді Сітало А.К. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії НК № 393838 від 04.03.2019 року винесену інспектором УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 121 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн. та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.03.2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04.03.2019 року близько 11-00 год. на кінцевій зупинці, яка знаходиться по вул. Шишківська, 8-А в м. Харкові він перебував в автобусі БАЗ А07914, реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебував в нерухомому стані та без порушень Правил дорожнього руху. В цей час до автобуса підійшли працівники поліції, які почали виявляти технічні несправності вказаного вище транспортного засобу. Підійшовши до вітрового скла працівником поліції було виявлено відсутність склоочисника. В якості пояснень позивачем заначено, що дана технічна несправність подальшому руху транспортного засобу не перешкоджала та дозволяла йому рухатись до місця стоянки для усунення вказаної несправності.

Проігнорувавши вказані пояснення, інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 393838 від 04.03.2019 року про накладення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КУпАП стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

В постанові зазначено, що 04.03.2019 року о 11-00 год. в м. Харкові по вул. Шишківська, буд. 8-А водій ОСОБА_1 керував автобусом БАЗ А07914, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 241 Е, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме: був відсутній передбачений конструкцією склоочисник вітрового скла, чим порушено п. 31.1 Правил дорожнього руху України, та п. 6.5.1 ДСТУ 3649:2010.

В клопотанні наданому після відкриття провадження у справі, позивач посилається на неправомірність винесення оскаржуваної постанови, посилаючись при цьому на порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу уповноваженого розглядати справу, чим порушено вимоги ст. 283 КУпАП, внаслідок чого відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи та позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст. ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

У визначений судом строк, відповідачем надано відзив на позов. У відзиві відповідач посилаючись на підстави зазначені у ньому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що при розгляді справи та винесенні постанови ним дотриманні вимоги КУпАП.

До позовної заяви в якості обґрунтування позовних вимог позивачем додано лише копію оскаржуваної постанови серії НК № 393838 від 04.03.2019 року. Інших доказів на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не додано.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257, 262 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Протягом встановленого судом строку, сторонами клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторінне заявлялося.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у звязку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 257-263 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що інспектором відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 393838, в якій зазначено, що 04.03.2019 року о 11-00 год. в м. Харкові по вул. Шишківська, буд. 8-А водій ОСОБА_1 керував автобусом БАЗ А07914, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 241 Е, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме: був відсутній передбачений конструкцією склоочисник вітрового скла, чим порушено п. 31.1 Правил дорожнього руху України, та п. 6.5.1 ДСТУ 3649:2010.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п. 31.1 Правил дорожнього руху України, відповідачем було роз'яснено водію права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову серії НК № 393838 від 04.03.2019 року за ч. 2 ст. 121 КУпАП, якою накладено стягнення в розмірі 680,00 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Частина друга 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис вручено її копію, що підтверджується відміткою зробленою в постанові.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позивачем до позовної заяви не додано будь-яких належних та допустимих доказів того, що вказана несправність транспортного засобу, а саме: відсутність склоочисника лобового скла, відбулася безпосередньо в день складання оскаржуваної постанови. Крім того, позивачем не надано жодних доказів того, що після виявлення вказаної несправності, ним було вжито всіх необхідних заходів для її усунення на місці виявлення.

Щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ч. ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 р. у справі N 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Суд звертає увагу на те, що після ухвалення вказаного рішення Конституційним Судом України до ст. 258 КУпАП Законом були внесені зміни і на час розгляду справи відповідачем у ст. 258 КУпАП відсутня вимога до уповноваженої особи щодо складання протоколу у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху віднесеного до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що відповідач відповідно до Закону мав право розглянути справу на місці вчинення адміністративного правопорушення і виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за №1395.

Згідно з п. 4 Розділу І вказаної інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП «Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення», положення даної частини статті не враховуються при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать про те, що 04.03.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

За викладеними в оскаржуваній постанові обставинами вбачається, що позивач, 04.03.2019 року о 11-00 год. в м. Харкові по вул. Шишківська, буд. 8-А керував автобусом БАЗ А07914, реєстраційний номер НОМЕР_1, під час надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом № 241 Е, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, а саме: був відсутній передбачений конструкцією склоочисник вітрового скла, чим порушено п. 31.1 Правил дорожнього руху України, та п. 6.5.1 ДСТУ 3649:2010.

Наявність вказаної в постанові технічної несправності транспортного засобу позивачем не спростовується.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, було роз'яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним належну оцінку.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач дійшов вірного висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП і те, що відповідач діяв у межах та у спосіб передбачений чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення, за формою та змістом відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи із викладеного вище, суд не погоджується з доводами позовної заяви про необґрунтованість оскаржуваної постанови відповідача, та з доводами щодо порушення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Критерії протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачені частиною 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає, що дії відповідача відповідають даним критеріям оскільки вони вчиненні на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використання повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, відповідачем прийнято рішення на підставі повного та всебічного вивчення матеріалів справи, без порушення норм матеріального та процесуального права.

Викладені у позовній заяві обставини, спростовуються наявними у справі доказами, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В силу приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, 242-244, 246, 255, 295 КАС України, п. п. 9, 10, 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України, ст. ст. 7, 9-10, ч. 2 ст. 121, ст. ст. 254, 258, 280 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора відділу БДР Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.04.2019 року.

Суддя: А. К. Сітало