Справа № 1340/5706/18
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1340/5706/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Андрухів Ю.О., представника відповідача Панаїди О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 27.11.2018 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , з вимогами: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошового забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018, під час здавання справ та посади; - зобов`язати відповідача провести перерахунок та зробити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 06.08.2018 по 16.08.2018 у відповідному розмірі. Позовні вимоги позивачі обґрунтовано такими обставинами (а.с. 5-8, 60-61):

ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України. Відповідно до наказу начальника Генерального штабу № 269 від 18.05.2018 прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас у зв`язку із закінченням контракту. ОСОБА_1 в період з 15.05.2018 по 25.05.2018 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону; з 26.05.2018 по 23.06.2018 перебував у відпустці за станом здоров`я; з 23.06.2018 по 04.08.2018 знову перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону. З огляду на ці обставини командир військової частини НОМЕР_1 відповідними наказами продовжив термін дії контракту про проходження військової служби з підполковником ОСОБА_1 . 06.08.2018 ОСОБА_1 повернувся з лікування на службу та подав начальнику оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_1 рапорт, просив надати строк для здачі справ та посади у зв`язку із звільненням у запас через закінчення строку контракту. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 176 від 06.08.2018 підполковнику ОСОБА_1 надано термін для здачі справ і посади, як відповідальному за облік та зберігання документів у спеціальному діловодстві з 06 по 16 серпня 2018 року. З 16.08.2018 ОСОБА_1 знятий з усіх видів забезпечення. Позивач зазначає, що при звільнення відповідач виплатив йому відповідні суми грошового забезпечення до 06.08.2018, проте не виплатив належне грошове забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018 - за час здавання справ та посади. 12.09.2018 позивач звернувся з відповідною скаргою до командира військової частини НОМЕР_1 . Листом від 19.09.2018 № 350/173/122 на свою скаргу отримав відповідь про те, що військова частина скерувала запит до фінансово-економічного управління Командування ПС ЗС України щодо наявності/відсутності підстав для нарахування грошового забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018. Позивач не погоджується з відмовою відповідача виплатити належне йому грошове забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018. Позивач посилається на норми пункту 2 розділу ХХVІІІ та пункту 1 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, згідно з якими днем звільнення з посади вважається день закінчення здавання справ і складання обов`язків за посадою в межах установлених строків. У зв`язку з цим позивач стверджує, що відповідач зобов`язаний провести виплату йому грошового забезпечення за час здавання справ та посади за період з 06.08.2018 по 16.08.2018.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 51-52) та заперечення на позовну заяву (а.с. 66-67), просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. Відповідач посилається на абзац 6 пункту 1 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, згідно з яким військовослужбовцям, які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, грошове забезпечення виплачується до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня закінчення строку контракту. Відповідач стверджує, що з ОСОБА_1 проведено розрахунок відповідно до норм чинного законодавства, а саме до дня закінчення контракту 03.08.2018 включно. Вказує, що ОСОБА_1 06.08.2018 звернувся з рапортом про надання строку на здачу справ та посади після повернення з лікування, тому йому не надавався час на здавання справ та посади до вибуття на лікування, такий час військовослужбовцю надано після повернення з лікування за особистим волевиявленням ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для виплати грошового забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на підставі контракту. Відповідно до наказу начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України № 269 від 18.05.2018 прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 у званні підполковника з військової служби у запас за пунктом «а» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку із закінченням строку контракту (а.с. 19).

З 15.05.2018 по 25.05.2018 ОСОБА_1 вибував на лікування у військово-медичний клінічний центр Західного регіону, про що командир військової частини НОМЕР_1 видав відповідні накази № 102 від 15.05.2018 та № 111 від 29.05.2018 (а.с. 18). Надалі наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 130 від 20.06.2018, відповідно до статті 33-1 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, з підполковником ОСОБА_1 , котрий перебуває у відпустці за станом здоров`я, продовжено термін дії контракту про проходження військової служби до закінчення лікування (а.с. 18). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 137 від 25.06.2018, ОСОБА_1 з 23.06.2018 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Західного регіону (а.с. 18).

06.08.2018 ОСОБА_1 повернувся з лікування на службу та подав начальнику оперативного відділу штабу військової частини НОМЕР_1 рапорт, клопотав надати строк для здачі справ та посади у зв`язку із звільненням у запас через закінчення строку контракту (а.с. 55). Командир військової частини НОМЕР_1 наказом № 176 від 06.08.2018 (а.с. 17) визначив:

- вважати підполковника ОСОБА_1 таким, що прибув з військово-медичного клінічного центру Західного регіону 04.08.2018 та приступив до виконання службових обов`язків (п.1.6);

- надати підполковнику ОСОБА_1 термін з 06 по 16.08.2018 для здачі справ і посади (як відповідальному за облік та зберігання документів у спеціальному діловодстві);

- зняти з 16.08.2018 з усіх видів забезпечення.

16.08.2018 підполковник ОСОБА_1 подав рапорт та доповів про здачу справ та посади (а.с. 54). З огляду на це командир військової частини НОМЕР_1 прийняв рішення, оформлене наказом № 185 від 16.08.2018 (а.с.17) про виключення підполковника ОСОБА_1 з 16.08.2018 із списків особового складу та зняття з усіх видів забезпечення, направлення на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК Львівської області. При звільненні ОСОБА_1 серед іншого виплачена премія в повному обсязі по 03.08.2018.

Сторони визнають, що при звільнення зі служби відповідач не виплатив позивачу грошове забезпечення за час здавання справ та посади (за період з 06.08.2018 по 16.08.2018); 04-05.08.2018 припало на вихідні дні, за які грошове забезпечення не нараховується.

12.09.2018 позивач звернувся з відповідною скаргою до командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 11-12). Листом від 19.09.2018 № 350/173/122 отримав відповідь на свою скаргу. В листі відповідач зазначив, що військова частина скерувала запит до фінансово-економічного управління Командування Повітряних Сил Збройних Сил України щодо наявності/відсутності підстав для нарахування грошового забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018 (а.с.13). Фінансово-економічне управління Командування ПС Збройних Сил України за результатом опрацювання запиту листом № 350/147/2/3994 від 28.09.2018 надало відповідь та повідомило командування військової частини НОМЕР_1 , що грошове забезпечення підполковнику ОСОБА_1 підлягає виплаті до дня закінчення строку контракту, в тому числі з урахування строків його продовження здійснених встановленим порядком у визначених законодавством випадках (а.с. 16). З огляду на це відповідач відмовився виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час здавання справ та посади.

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153/2008). Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Згідно з абзацами 2, 3 Пункту 34 Положення № 1153/2008 визначено, що контракт припиняється (розривається): у день закінчення строку контракту; у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України).

Пунктом 331 Положення № 1153/2008 визначено, що дія контракту про проходження військової служби з військовослужбовцями під час звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту продовжується: - до закінчення щорічної основної відпустки, час якої повністю або частково перевищує строк контракту; - на час перебування на стаціонарному лікуванні в медичному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, а також на час увільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із захворюванням. Дія контракту з військовослужбовцями під час звільнення продовжується наказом командира військової частини по стройовій частині.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 розділу ХХVІІІ Порядку № 260 днем звільнення військовослужбовця з посади, яку він займає, вважається день закінчення здавання справ і складання обов`язків за посадою в межах установлених строків.
Розділ ХХХІ Порядку № 260 визначає порядок виплати грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби.

Абзацом 2 пункту 1 розділу ХХХІ Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади.

Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, грошове забезпечення виплачується до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня закінчення строку контракту (абзац 7 пункту 1 розділу ХХХІ Порядку № 260).

Відповідно до абзаців 1,2 пункту 2 розділу ХХХІ Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які на день звільнення з військової служби перебувають на лікуванні в лікарняному закладі чи у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, грошове забезпечення виплачується до дня повернення до місця служби включно, але не більше загального терміну перебування на лікуванні в лікарняних закладах, а тим, які перебувають у щорічній основній чи додатковій відпустці, - до дня закінчення відпустки включно.
Грошове забезпечення військовослужбовцям, які не здали до вибуття на лікування або у відпустку справи та посаду, виплачується також за період здавання справ та посади в межах установлених строків.

Вирішуючи спір по суті, суд керується такими міркуваннями та мотивами:

строк дії контракту ОСОБА_1 закінчився 18.05.2018. Оскільки внаслідок погіршення стану здоров`я військовослужбовець 15.05.2018 потрапив у військовий госпіталь, надалі отримав відпустку для оздоровлення та знову перебував на лікуванні у госпіталі, командир військової частини НОМЕР_1 продовжив строк дії його контракту до закінчення лікування. 06.08.2018 командир військової частини НОМЕР_1 наказав вважати ОСОБА_1 таким, що прибув з військово-медичного клінічного центру Західного регіону 04.08.2018 та приступив до виконання службових обов`язків, а також надав ОСОБА_1 термін для здачі справ і посади з 06 до 16 серпня 2018 року, при цьому визначив, що військовослужбовця слід зняти зі всіх видів забезпечення 16.08.2018. ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу і знятий зі всіх видів забезпечення.

Отже, ОСОБА_2 до 16.08.2018 включно перебував на своїй посаді та в списках особового складу військової частини, та за період здавання посади повинен був отримати відповідне грошове забезпечення, що прямо передбачено абзацом 2 пункту 2 розділу ХХХІ Порядку № 260.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на норму абзацу 7 пункту 1 розділу ХХХІ Порядку № 260, оскільки її диспозиція передбачає обставини, відмінні ситуації з ОСОБА_1 . Водночас диспозиція норми абзацу 2 пункту 2 розділу ХХХІ Порядку №260 точно відображає ситуацію ОСОБА_1 , оскільки військовослужбовець потрапив у госпіталь до закінчення строку дії контракту та не здав справи та посаду до вибуття на лікування, а отже грошове забезпечення ОСОБА_1 виплачується також за період здавання справ та посади в межах установлених строків (ці строки встановлені ОСОБА_1 наказом командира №176 від 06.08.2018 з 06 по 16.08.2018).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що в спірних правовідносинах військова частина НОМЕР_1 не допускала бездіяльності, - після з`ясування позиції фінансово-економічного управління Командування ПС Збройних Сил України відповідач зайняв чітку позицію щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період здавання справ та посади. В цій ситуації суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 є визнання протиправною відмови військової частини НОМЕР_1 виплатити йому грошове забезпечення за період здавання справ та посади та спонукання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018. Водночас суд не бачить підстав визнавати діяння відповідача бездіяльністю чи підміняти відповідача в частині визначення конкретної суми грошового забезпечення, приймаючи рішення про стягнення з військової частини конкретної суми коштів. З огляду на це суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково, при цьому визначаючи ефективний та реальний спосіб відновлення його порушеного права.

Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач не надав доказів понесення ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити адміністративний позов частково.

Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час здавання справ та посади з 06.08.2018 по 16.08.2018.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення за період з 06.08.2018 по 16.08.2018.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.04.2019.

Суддя Москаль Р.М.