Справа № 242/1901/19
Суддя: Любчик О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 242/1901/19
Провадження № 2-а/242/26/19
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Каменської А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа інспектор Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Резнік Олександр Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, третя особа інспектор Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Резнік Олександр Сергійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановою інспектора Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Резніка О.С. від 22.03.2019 року його визнано винним за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Відповідно до постанови 22 березня 2019 року о 12 годині 22 хвилин на 404 км. автодороги Київ-Луганськ-Ізварине, Донецька область, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Форд Скорпио, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін транспортного засобу Камаз та пересік суцільну смугу, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України. Вважає, що оскаржувана ним постанова є незаконною, а викладені в ній обставини не відповідають дійсним. Так, 22 березня 2019 року о 12 годині 10 хвилин на ділянці автодороги Покровськ-Авдіївка, Донецької області, керуючи транспортним засобом Форд Скорпио, державний номерний знак НОМЕР_1 позивач здійснив об'їзд автомобіля Камаз, який дуже повільно рухався, приблизно 40 км/год., по трасі, яким фактично обмежував рух іншим транспортним засобам. Зазначає, що правил дорожнього руху, здійснюючого об'їзд Камаза, він не порушував. Через 3-4 км., позивача зупинив працівник поліції, та повідомив, що він порушив правила обгону. Доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, поліцейський не надав. Крім того, поліцейським проігноровано клопотання про складання протоколу про адміністративне правопорушення, надання позивачу юридичної допомоги та перенесення розгляду справи. У зв'язку з чим, просить скасувати постанову серії ДПО18 № 360218 від 22 березня 2019 року та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 05 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав відзив, яким заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки факт вчинення правопорушення підтверджується постановою серії ДПО18 № 360218 від 22.03.2019 року. Позивач отримав копію спірної постанови, про що свідчить його підпис. При цьому, жодних письмових зауважень, заперечень, пояснень чи клопотань до постанови позивач під час її прийняття не надав. Зазначив, що позивач не заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме здійснення обгону автомобіля «КАМАЗ». Також зазначає, що зі слів інспектора, 22.03.2019 року позивач здійснив обгін ще трьох автомобілів, які рухались перед автомобілем «КАМАЗ».

Третя особа інспектор Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Резнік О.С. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство України, яким врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов до такого висновку.

Спірним у вказаній справі є правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП№2 Покровського ВП Резніка Олександра Сергійовича серії ДПО18 № 360218 від 22 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень.

Як вбачається із спірної постанови, 22 березня 2019 року о 12 годині 22 хвилин а/д Київ-Луганськ-Ізварине 404 км., ОСОБА_1 керував т/з FORD SCORPIO, скоїв обгін т/з КАМАЗ пересік суспільну смугу 1.1. ПДР, чим порушив п. 8.4 ПДР України.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статтях 72, 73 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини дороги.

Пунктом 8.4 Правил дорожнього руху визначено групи дорожніх знаків.

Разом з тим, як зазначено у спірній постанові, ОСОБА_1 пересік суцільну смугу автодороги здійснивши обгін т/з, тобто вимоги дорожніх знаків не порушував.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд звертає увагу на те, що законодавець встановлює презумпцію вини суб'єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб'єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв'язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб'єкта владних повноважень, ч.2 ст.77 КАС України, зобов'язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Крім того, недотримання відповідачем процедурних приписів Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст. 278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб'єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Відповідачем належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення у виді порушень пункту 8.4 Правил дорожнього руху України.

Суду лише надано постанову серія ДПО 18 №360218, яка у контексті ст.. 251 КУпАП не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Інших докази, суб'єктом владних повноважень, не надано.

Доводи позивача щодо не складання на вимогу ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, та залишення без розгляду клопотань позивача щодо залучення для розгляду справи захисника та перенесення розгляду справи суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються спірною постановою в якій відсутні зауваження ОСОБА_1 щодо порушення його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, у відповідності до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 360218 від 22 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Враховуючи що при вирішенні справи суд застосовує вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи пункт 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі.

За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.90, 245, 246, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд,

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 360218 від 22 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Любчик