Справа № 1.380.2019.000724
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.000724
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними і скасування рішень,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» (далі ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ», позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської митниці ДФС (далі відповідач) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200036/2 від 21.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200037/2 від 21.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200051/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200052/2 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200066/2 від 23.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200067/2 від 23.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200068/2 від 23.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200069/2 від 23.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200074/2 від 23.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200070/2 від 23.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200082/2 від 25.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200091/2 від 28.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200102/2 від 29.01.2019 року

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200098/2 від 29.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200103/2 від 29.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200106/2 від 30.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200117/2 від 31.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200116/2 від 31.01.2019 року.

При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається на наступні обставини.

З метою митного оформлення придбаних партій товару за контрактом № 2704-2018 від 27.04.2018, укладеного між PROFIT TRADE GROUP S.R.O. як продавцем та ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» як покупцем, та згідно інвойсів №№ 1/07/-2019 від 14.01.2019, 4/07/-2019 від 16.01.2019, 5/07/-2019 від 17.01.2019, 3/07/-2019 від 15.01.2019, 2/07/-2019 від 15.01.2019, 8/07/-2019 від 21.01.2019, 10/07/-2019 від 21.01.2019, 11/07/-2019 від 21.01.2019, 13/07/-2019 від 22.01.2019, 12/07/-2019 від 21.01.2019, 14/07/-2019 від 22.01.2019, 9/07/-2019 від 21.01.2019, 15/07/-2019 від 25.01.2019, 16/07/-2019 від 25.01.2019, 19/07/-2019 від 28.01.2019, 18/07/-2019 від 28.01.2019, 22/07/-2019 від 28.01.2019, 23/07/-2019 від 28.01.2019, на підтвердження його митної вартості, визначеної за першим методом, позивач надав пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України. Однак, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №№ UA209000/2019/200036/2 від 21.01.2019 року, UA209000/2019/200037/2 від 21.01.2019 року, UA209000/2019/200051/2 від 22.01.2019 року, UA209000/2019/200052/2 від 22.01.2019 року, UA209000/2019/200066/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200067/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200068/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200069/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200074/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200070/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200082/2 від 25.01.2019 року, UA209000/2019/200091/2 від 28.01.2019 року, UA209000/2019/200102/2 від 29.01.2019 року, UA209000/2019/200098/2 від 29.01.2019 року, UA209000/2019/200103/2 від 29.01.2019 року, UA209000/2019/200106/2 від 30.01.2019 року, UA209000/2019/200117/2 від 31.01.2019 року, UA209000/2019/200116/2 від 31.01.2019 року, за якими митну вартість товару було визначено резервним методом. У вказаних рішеннях зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у пунктах 2-3 статті 53 Митного кодексу України, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за резервним методом, оскільки не відповідає умовам ст. 64 Митного кодексу України та Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Натомість, ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» стверджує, що всі партії товару ним було куплено у PROFIT TRADE GROUP S.R.O., всі документи щодо операцій за відповідним контрактом № 2704-2018 від 27.04.2018 року було надано митниці засобами електронного звязку, такі документи повно та достовірно підтверджують заявлену ним митну вартість товарів за основним методом.

Відтак, не погоджуючись з рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів, ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» виконало вимоги ч. 7 ст. 55 МКУ, внаслідок чого декларовані товари було випущено відповідачем у вільний обіг. При цьому сплачена ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною відповідачем, становить 555 377,77 (пятсот пятдесят пять тисяч триста сімдесят сім) грн. 77 коп.

Позивач зауважує, що обґрунтування відповідача застосування митних декларацій № UA 209180/2019/2263 від 16.01.2019 року, № UA 209150/2019/575 від 15.01.2019 року як джерела інформації для коригування митної вартості товарів зводиться лише до зазначення їх номеру та дати.

Позивач стверджує, що оскаржувані рішення прийняті без дотримання вимог ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598. Зокрема, позивач покликається на те, що рішення про коригування митної вартості товарів не містять інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. На думку позивача, рішення відповідача містять формальні, несуттєві й такі, що не впливають на числове значення задекларованої митної вартості товару обставини.

Також позивач зазначає, що ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» надало відповідачеві разом з відповідними митними деклараціями додатки до контракту № 2704-2018 від 27.04.2018 року, в тому числі з банківськими реквізитами. Тож, на переконання позивача, він виконав усі вимоги митного законодавства щодо підтвердження митної вартості декларованих товарів, підтвердив таку повно на основі достовірних документів, а відповідачем у визнанні визначеної вартості необґрунтовано відмовлено, безпідставно предявлено вимогу додатково надати документи та прийнято оскаржувані рішення.

Разом з тим позивач зазначає, що обовязкового обґрунтованого сумніву в правильності визначення ним митної вартості товарів доведено не було, що унеможливлює законність витребовування ним додаткових документів у декларанта коригування митної вартості товарів.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, в якому на заперечення позовних вимог відповідач покликається на таке.

Зазначає, що під час здійснення митного контролю за митними деклараціями було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: у CMR в графі 24 відсутня печатка та оригінали підписів відправника, в фактурі інші банківські реквізити банківської установи, ніж зазначені відповідно до п.10 контракту (жодних доповнень до контракту нема), висновок зазначений у графі 44 МД №19-09/248 від 11.07.2018 року стосується іншої партії товару, а ціни зазначені у висновку є актуальними протягом липня 2018 року, в CMR не заповнені всі графи, а також відсутні печатки і підписи відправника, вивчаючи висновок експерта, основна увага приділена китайським джерелам, хоча товар являється європейського походження, експерт здійснював дослідження без огляду майна і наголосив, що ця обставина є фактором обмеження достовірності висновку щодо даного майна, в графі 4 CMR не уточнено місто завантаження, лише вказана країна, в графі 23 CMR відсутній підпис перевізника, в графі 24 CMR відсутня печатка та оригінали підписів, в графі 5 CMR відсутній номер інвойса, у контракті №1/2 від 20.07.2018 року в п. 8 гарантії зазначено, що продавець продає товар без дефектів та відповідає технічним вимогам та стандартам (чи товар секонд-хенд може бути без дефектів?), згідно п. 3.1 контракту, поставка товару здійснюється на умовах, що вказуються у інвойсі на кожну партію товару, проте у інвойсі жодних умов поставки не зазначено, у CMR в графах 22 та 23 відсутня печатка і підпис, графа 1.6 CMR незаповнена, графа 1.7 CMR заповнена некоректно.

Відтак, відповідно до ч. 2-4, 6 ст. 53 Митного кодексу України декларанту була виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість може бути визначена: якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, виписку з бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, каталоги, специфікації, прайс-листи.

Щодо наданих додатково декларантом документів відповідач зазначає, що документи, названі декларантом «платіжні документи на оплату», є документами на здійснення купівлі валюти у банка, а не перерахуванням коштів іноземному контрагенту в якості оплати за товар; прайс-лист відсутній; запит на отримання прайс-листа не може замінити собою сам документ прайс-лист. Розяснень щодо розбіжностей у реквізитах оплати декларантом не надано.

Згідно з твердженням відповідача, неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Митний кодекс України від 13.03.2012 р. № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД № UA 209150/2019/575 від 15.01.2019 року, UA 209180/2019/2263 від 16.01.2019 року.

Таким чином, відповідач вважає, що були наявними передбачені ч. 3 ст. 53 МКУ підстави для витребовування додаткових документів, а посадові особи Львівської митниці ДФС при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України, у задоволенні позовних вимог просить відмовити через їх безпідставність та необгрунтованість.

У відповіді на відзив ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» повністю не погоджується із запереченнями проти позову, не визнає їх, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваних рішень в контексті вимог ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України та п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598.

Позивач вважає відсутніми вказані у ч. 3 ст. 53 Митного підстави для витребовування додаткових документів, що пояснює непідтвердження належними доводами й доказами наявності у поданих ним документах розбіжностей та/або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом Митницею не спростована, відповідач не надав жодних доказів правомірності винесення ним оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, а відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач також вказує, що навіть за наявності недоліків у заповненні граф CMR, які не містять числових значень, такі ніяк не вплинуть на вартісне значення заявленої декларантом митної вартості товарів, яка до того ж однозначно та безсумнівно підтверджується також й іншими поданими відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України документами, що стосується й посилань щодо умов поставки в інвойсах, які вказані в них. В самих митних деклараціях вказано на ступінь зносу товару до 25%, та пояснює що в наданих відповідачеві банківських платіжних документах вказано, що призначенням платежу є оплата за вживані одяг та взуття за контрактом 2704-2018 від 27.04.2018, а для зручності та взаєморозуміння з контрагентом-нерезидентом призначення платежу вказане англійською мовою. Позовні вимоги просить задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою від 28.03.2019, занесеною в протокол судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи, якими обґрунтовуються заяви по суті справи, перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» було придбано у PROFIT TRADE GROUP S.R.O. партії товару (одяг вживаний, текстильні вироби вживані, взуття вживане) за контрактом № 2704-2018 від 27.04.2018 року, вартість якого вказана за кожну партію товару згідно інвойсів №№ 1/07/-2019 від 14.01.2019, 4/07/-2019 від 16.01.2019, 5/07/-2019 від 17.01.2019, 3/07/-2019 від 15.01.2019, 2/07/-2019 від 15.01.2019, 8/07/-2019 від 21.01.2019, 10/07/-2019 від 21.01.2019, 11/07/-2019 від 21.01.2019, 13/07/-2019 від 22.01.2019, 12/07/-2019 від 21.01.2019, 14/07/-2019 від 22.01.2019, 9/07/-2019 від 21.01.2019, 15/07/-2019 від 25.01.2019, 16/07/-2019 від 25.01.2019, 19/07/-2019 від 28.01.2019, 18/07/-2019 від 28.01.2019, 22/07/-2019 від 28.01.2019, 23/07/-2019 від 28.01.2019.

З метою митного оформлення придбаних партій товарів ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» подало до Львівської митниці ДФС митні декларації з доданими документами, зокрема передбаченими ст. 53 Митного кодексу України та додатково на підтвердження митної вартості імпортованих товарів інвойси, автотранспортні накладні CMR, висновки експерта про якісні та вартісні характеристики товарів, зовнішньоекономічний контракт з доповненнями до нього. Контрактом передбачено що загальна сума контракту визначається шляхом складання вартості всіх партій товару за весь період дії контракту, оплата за контрактом здійснюється на банківський рахунок продавця, покупець здійснює платежі згідно рахунку-фактури виставленої продавцем за кожну поставлену партію товару.

Надалі ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» отримало електронні вимоги по кожній з поданих митних декларацій з проханням відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України надати податкові документи для підтвердження митної вартості, у відповідь на які надало відповідачеві, зокрема, копії митних декларацій країни відправлення, копії банківських платіжних документів про оплату згідно контракту № 2704-2018 від 27.04.2018 року.

За результатами розгляду митних декларацій з наданими до них документів, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №№ UA209000/2019/200036/2 від 21.01.2019 року, UA209000/2019/200037/2 від 21.01.2019 року, UA209000/2019/200051/2 від 22.01.2019 року, UA209000/2019/200052/2 від 22.01.2019 року, UA209000/2019/200066/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200067/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200068/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200069/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200074/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200070/2 від 23.01.2019 року, UA209000/2019/200082/2 від 25.01.2019 року, UA209000/2019/200091/2 від 28.01.2019 року, UA209000/2019/200102/2 від 29.01.2019 року, UA209000/2019/200098/2 від 29.01.2019 року, UA209000/2019/200103/2 від 29.01.2019 року, UA209000/2019/200106/2 від 30.01.2019 року, UA209000/2019/200117/2 від 31.01.2019 року, UA209000/2019/200116/2 від 31.01.2019 року, якими митну вартість товару було визначено резервним методом та скориговано із заявлених ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» 1,20 (одяг вживаний несортований, текстильні вироби вживані несортовані) (сортовані 1,32), 1, 22 (взуття вживане) доларів США за кілограм товару до 1,4401 доларів США за кілограм товару.

Як наслідок відповідачем прийнято відповідні картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якими відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів у звязку із коригуванням митної вартості після прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.

Позивач вважає свої права декларанта порушеними, а оскаржувані рішення незаконними та необґрунтованими, прийнятими без дотримання вимог законодавства та такими, що підлягають визнанню їх протиправними та скасуванню, у звязку з чим звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та з'ясованим обставинам справи, суд керується такими нормами права.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України).

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Пунктами 1-4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень, суд виходить з таких міркувань.

У рішеннях відповідач вказує на неможливість визнання митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у п. 2-3 статті 53 Митного кодексу України, на те, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за резервним методом, оскільки не відповідає умовам ст. 64 Митного кодексу України та Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» разом з митними деклараціями було надано відповідачеві на підтвердження заявленої митної вартості товарів документи, які частиною 2 статті 53 Митного кодексу України віднесено до документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме пунктом 2 зовнішньоекономічний договір (контракт) та додатки до нього, пунктом 3 інвойс. Вказані документи містять усі необхідні реквізити.

У даному випадку, при митному оформленні товарів позивачем були надані митному органу інвойси, в яких міститься інформація щодо товару, який поставляється, зокрема про його ціну, а відтак доводи відповідача щодо неможливості визнання митної вартості імпортованих товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у звязку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 Митного кодексу України, є безпідставними.

Суд погоджується із доводом позивача про те, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України документів розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребовування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.

На виконання встановленого статті 8 Митного кодексу України принципу додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Для висновку про наявність розбіжностей між документами, поданими на підтвердження митної вартості товарів, необхідно правильно встановити зміст цих документів як доказів у митній справі.

Системний аналіз приписів митного законодавства вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов'язковою обставиною, з якою закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року (справа № 21-591а15) та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання вже Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду, зокрема у справах № 815/6827/17 від 29.01.2019 року, №821/1617/17 від 14.08.2018 року.

Однак, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

Суд відхиляє посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз'яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Встановленим частиною 2 статті 53 Митного кодексу України вимогам до рішення про коригування митної вартості товарів жодне з оскаржуваних рішень не відповідає: не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; відсутня наявна в митного органу інформація (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; не викладено обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Вказані невідповідності рішень вимогам Закону є самостійною підставою для їх скасування та також свідчать про протиправність прийнятих в подальшому карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішення про коригування містять посилання на МД № UA 209180/2019/2263 від 16.01.2019 року та МД № UA 209150/2019/575 від 15.01.2019 року як на джерела інформації для коригування митної вартості. Згідно пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року по справі № 821/1617/17, яка також містить позицію, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Вказаним вимогам до їх змісту рішення відповідача не відповідають, а факт неподання декларантом додаткових документів, витребуваних митницею у звязку із заявленням товару за нижчою ціною, ніж рівень цін за подібні (аналогічні) товари, що є в ЄАІС, не є достатньою підставою для відмови в оформленні товару за основним методом визначення митної вартості. Відповідачем не доведено того, що товар за МД № UA 209180/2019/2263 від 16.01.2019 року та МД № UA 209150/2019/575 від 15.01.2019 року дійсно був увезений до України, що митна вартість за такими митними деклараціями не була скоригована, що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржено до суду та скасовано судом.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд відхиляє посилання відповідача на технічні помилки у заповненні CMR, що не впливає на числові значення митної вартості та правильність її визначення, СMR таких значень не містять, а відповідну інформацію орган доходів і зборів може встановити за допомогою решти інформації, що міститься у цьому ж документі, або інформації з інших документів, повязаних із цим документом. Наявність технічної помилки у документі не є підставою для висновку про недостовірність усієї інформації, що у ньому міститься.

Посилання відповідача на відсутність розяснень щодо розбіжностей у реквізитах оплати та платіжні документи як такі, що не стосуються перерахування коштів іноземному контрагенту та є безпідставними, так як додатком № 4 від 20.11.2018 року до контракту № 2704-2018 від 27.04.2018 року визначено реквізити продавця, що відповідають реквізитам в інвойсах, в наданих відповідачеві банківських платіжних документах вказано, що призначенням платежу є оплата за вживані одяг та взуття за контрактом 2704-2018 від 27.04.2018 року. Відповідними коштами здійснено оплату за названим контрактом щодо всіх партій придбаних за ним товарів. Для зручності та взаєморозуміння з контрагентом-нерезидентом призначення платежу вказане англійською мовою. Позивачем надано суду документ № 2101-246 від 27.03.2019 року від ПАТ «ОКСІ БАНК» з розясненнями щодо механізму транскордонних переказів коштів через кореспондентський рахунок банку в іноземній валюті, відкритий в іншому банку. Також додатком до контракту № 2704-2018 від 27.04.2018 року передбачено, що товар відвантажується на умовах післяоплати.

Згідно п. 3.1 контракту № 2704-2018 від 27.04.2018 року, поставка товару здійснюється автомобільним транспортом на умовах (у відповідності з «Міжнародними правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року»), що вказується в інвойсі на кожну партію товару. В інвойсі на кожну партію товару вказані умови поставки, тому формулювання відповідача про те, що згідно п. 3.1 контракту поставка товару здійснюється на умовах, що вказуються у інвойсі на кожну партію товару, проте у інвойсі жодних умов поставки не зазначено, суд визнає безпідставним.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що з боку ТзОВ «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» відповідачеві разом з митними деклараціями було подано документи на підтвердження визначеної за основним методом митної вартості товарів відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України, які містять повні та достовірні відомості про заявлену митну вартість товарів, чітко ідентифікують придбаний товар та містять об'єктивні й достовірні дані, відповідач необґрунтовано й безпідставно скоригував митну вартість товарів за резервним методом шляхом прийняття таких, що не відповідають вимогам законодавства рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень не надано доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, у звязку із чим спірні рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200036/2 від 21.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200037/2 від 21.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200051/2 від 22.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200052/2 від 22.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200066/2 від 23.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200067/2 від 23.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200068/2 від 23.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200069/2 від 23.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200074/2 від 23.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200070/2 від 23.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200082/2 від 25.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200091/2 від 28.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200102/2 від 29.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200098/2 від 29.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200103/2 від 29.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200106/2 від 30.01.2019 р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200117/2 від 31.01.2019р.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/200116/2 від 31.01.2019 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОВЕРТРЕЙД КОМПАНІ» (місцезнаходження: 79032, м. Львів, вул. Пасічна; 93; ) 8330 (вісім тисяч триста тридцять) грн. 68 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2019.

Суддя В.М. Сакалош