Справа № 760/3046/19
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/3046/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Гребенюка Олександра Олександровича про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Гребенюка О.О. про скасування постанови.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 січня 2019 року щодо нього інспектором патрульної поліції 4 роти 4 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Гребенюком О.О. винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за здійснення стоянки у другій смузі руху, чим порушив п. 15.4. Правил дорожнього руху.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що він здійснив вимушену зупинку через перебої в роботі двигуна та відповідно до п. 15.14. Правил дорожнього руху включив аварійну сигналізацію. Автомобіль був ним зупинений якомога ближче до припаркованих біля краю проїжджої частини вулиці інших машин та не створював суттєвих перешкод для руху транспорту. Коли позаду зупинився патрульний автомобіль він перемістив транспортний засіб далі за поворот на вул. Ігорівській. Вказує, що інспектор не врахував зазначені обставини та виніс щодо нього постанову. Також, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, чим позбавив його в повному обсязі скористатись своїми правами.

Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову про адміністративне правопорушення Серія НК № 661433 від 18 січня 2019 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження.

З відзиву на позовну заяву інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Гребенюка О.О. вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що позивач здійснив стоянку у другій смузі руху, чим суттєво перешкоджав руху транспорту. ОСОБА_1 зазначає, що здійснив вимушену зупинку в результаті несправності автомобіля. Разом з тим, у порушення вимог п. 9.10. ПДР України не установив знак аварійної зупинки. Крім того, водій, побачивши патрульний автомобіль, продовжив рух по вулиці. Зазначене підтверджується відеозаписом з нагрудного реєстратора.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18 січня 2019 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за здійснення стоянки у другій смузі руху, чим порушив п. 15.4. Правил дорожнього руху (а.с. 6).

Позивач посилається на те, що інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, а не за адресою розташування управління патрульної поліції.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КпАП України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 276 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Конституційний суд України у рішенні від 26 травня 2015 року в справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КпАП України дав офіційне тлумачення зазначеній нормі. Вказано, що положення цієї статті, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 р. ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121, статтями 121-1, 121-2, частинами 1, 2, 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, статтями 125, 126, частинами 1, 2, 3 ст. 127, статтями 128, 129, 132-1, частинами 6, 11 ст. 133-1, частинами 1, 2, 3 ст. 140 КпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Інспектор розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу та виніс постанову, яка є предметом оскарження. Сам факт такого розгляду адміністративної справи не є підставою для скасування постанови.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач зазначає, що він здійснив вимушену зупинку через перебої в роботі двигуна та відповідно до п. 15.14. Правил дорожнього руху включив аварійну сигналізацію. Автомобіль був ним зупинений якомога ближче до припаркованих біля краю проїжджої частини вулиці інших машин та не створював суттєвих перешкод для руху транспорту. Коли позаду зупинився патрульний автомобіль він перемістив транспортний засіб далі за поворот на вул. Ігорівській.

Відповідно до п. 15.4. ПДР України транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Пунктом 15.14. ПДР України визначено, що у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9-9.11 цих Правил.

ОСОБА_1 у позові підтверджує той факт, що він мав можливість прибрати автомобіль з другої смуги руху, зокрема, зазначає, що побачивши позаду патрульний автомобіль, перемістив автомобіль далі за поворот.

Вбачається, що необхідності вимушеної зупинки саме в другій смузі руху у позивача не було.

Відповідно до п.п. «а» п. 9.9. ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно з п.п. «б» п. 9.10. ПДР України разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

З наданого інспектором відеозапису вбачається, що позивач підтверджує той факт, що знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар він не встановив. Крім того, з відеозапису видно, що автомобіль позивача припаркований біля тротуару.

Таким чином, докази щодо необхідності здійснення вимушеної зупинки у матеріалах справи не містяться.

За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами.

Встановлено, що інспектор патрульної поліції, виконуючи свої службові повноваження, здійснював патрулювання зазначеної у постанові ділянки дороги.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора патрульної поліції 4 роти 4 батальйону 1 полку Управління патрульної поліції у м. Києві Гребенюка Олександра Олександровича (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про скасування постанови.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: