Справа № 146/417/19
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/417/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"23" квітня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Скаковської І.В.,

з участю секретаря судового засідання Сідак Н.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року ОСОБА_1, звернувся до суду з даним позовом до інспектора СРПП № 4 Томашпільського ВП ст. сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 27 грудня 2018 року разом із друзями він перебував біля АЗС при виїзді з смт. Вапнярка, в напрямку с. Високе Томашпільського району Вінницької області біля автомобіля марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак НОМЕР_1. При цьому він неперебував за кермом автомобіля та автомобіль не рухався.

Біля 03:00 год ночі до них підїхали працівники патрульної поліції, один з яких, заявив, що позивач перебуває в стані алкогольного спяніння, склав відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Про будь-який протокол чи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП не було ніякої мови.

ОСОБА_1 вказав, що з працівником поліції ОСОБА_3 він взагалі не спілкувався та про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 12 березня 2019 року.

В звязку з чим ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду, який просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися з урахуванням положень ст. 286 КАС України. Також відповідачу було запропоновано надати суду відзив на позовну заяву та всі докази.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач інспектор СРПП № 4 Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницбкій області ст. сержант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень суду не надав, хоча про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено завчасно та належним чином.

Відповідно дочастини четвертої статті 229 КАС Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 грудня 2018 року старшим інспектором СРПП № 4 Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 218976 відносно ОСОБА_1, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно якої Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафув розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Крім того п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб'єктом владних повноважень суду не надано, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії НК № 218976 від 27 грудня 2018про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП, та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 2, 5-9, 20, 73-78, 139, 194, 209-211, 241-243, 246, 255, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. сержанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 218976 від 27 грудня 2018 року видану інспектором СРПП № 4 Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. сержантом поліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання повного рішення суду згідно з ч.4 ст. 286 КАС України.

Суддя: ОСОБА_4