Справа № 540/593/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/593/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Мельниченко В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_1

представника відповідача Рябітченко Т.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа Фермерське господарство "ВЛ-Фермер" про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

25 березня 2019 року позивачі звернулись до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа: Фермерське господарство "ВЛ-Фермер", в якому просять:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого 25.12.2016 року;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства "ВЛ-Фермер", земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого 25.12.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем ігноруються приписи ст. 118 Земельного Кодексу України, якою передбачено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

Зокрема, при розгляді заяв позивачів, відповідачем зазначено, що на момент взятих на себе зобов'язань, передбачених договором оренди земельної ділянки від 15.12.2016, підстав для надання дозволу на розробку проекту ОСОБА_1 не має. ОСОБА_5 було відмовлено тому, що вказана земельна ділянка згідно договору оренди землі перебуває у користуванні ОСОБА_1, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для передачі безоплатно у приватну власність земельної частки (паю).

Позивачі зазначають, що вказані підстави не передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, а тому дії Держгеокадастру є протиправними.

ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що наявні підстави для відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу. Так, на момент звернення, позивач виконує зобов'язання, передбачені договором оренди земельної ділянки від 15.12.2016, що є економічно більше обґрунтовано та пов'язане з надходженням коштів до бюджету. Крім того, існуюча судова практика закріплює право на отримання земельної ділянки лише тією особою, які земельна ділянка була надана у користування. ОСОБА_5 звернулась за дозволом на розробку проекту із земель вже наданих у користування ОСОБА_1, що стало підставою для відмови у наданні дозволу.

Також, відповідач зазначає, що суттєвим для вирішення вказаного спору є дотримання вимог статтей 30 та 31 Закону України "Про оренду землі", і лише після припинення договору оренди землі за взаємною згодою можливо вирішити вказаний спір.

В судовому засіданні сторони підтримали свої обґрунтування викладені в позовній заяві та відзиві.

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 15.12.2016 між Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, предметом якого є надання орендарю в строкове (на 7 років) платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 21,1341 га для ведення фермерського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Згідно статуту Фермерського господарства "ВЛ-Фермер" (нова редакція), затвердженого рішенням засновника господарства від 26.06.2017 № 2 та зареєстрованого 18.07.2017 до складу господарства входять: голова ФГ - ОСОБА_1, член ФГ - ОСОБА_5 Фермерське господарство користується на підставі вищевказаного договору оренди землі від 15.12.2016, земельною ділянкою площею 21,1341 га.

09.08.2017 позивачами направлено заяви до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею по 10,6 га, яка розташована на території Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області для ведення фермерського господарства із земель державної власності.

Отримавши відмову, позивачі звернулися до суду з позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 821/1412/17 позов ОСОБА_1 та ОСОБА_5 задоволено: визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1, ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства "ВЛ-Фермер", земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища, згідно договору оренди землі від 15.12.2016, зареєстрованого 25.12.2016.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 скасовано, ухвалено нову постанову, якою визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 09.08.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства.

В подальшому, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянуті заяви позивачів щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства та листами від 08.06.2018 р. № 31-21-0.302-3159/2-18, № 31-21-0.302-3162/2-18 відмовлено у задоволені заяв із раніше зазначених причин, що стало підставою для повторного звернення позивачів до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року у справі 821/1234/18 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою та з урахуванням позиції Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 821/1412/17 та зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від 09.08.2017 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, для ведення фермерського господарства.

Постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2018 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 липня 2018 року залишено без змін, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області залишено без задоволення.

Згідно листа заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за № 128/0-74/6-19 від 05.03.2019, на виконання постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.18, втретє розглянуто заяву ОСОБА_5, якій відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства.

Листом заступника начальника ГУ Держгеокадастру у Херсонській області за № 128/0-75/6-19 від 05.03.2019 ОСОБА_1 також повідомлено, що на виконання постанови П'ятого апеляційного адміністративного суду від 05.12.18, розглянуто його заяву та відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення фермерського господарства.

Вказані рішення суб'єкта владних повноважень стали підставою для звернення позивачів до суду та є предметом розгляду у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні приписи чинного законодавства.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 4 статті 78 КАС України зазначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суб'єкт владних повноважень тричі відмовляв заявникам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, з яких двічі з одних і тих самих підстав.

Згідно листів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 05.03.2019 за №№ 128/0-74/6-19, 128/0-75/6-19, фактичною відмовою у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою вказано наявність діючого договору оренди земельної ділянки, який укладено із ним 15.12.2016, а ОСОБА_5 - вказана земельна ділянка згідно договору оренди землі перебуває у користуванні ОСОБА_1, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для передачі безоплатно у приватну власність земельної частки (паю).

Вказані підстави були предметом розгляду адміністративної справи № 821/1234/18, постановою у якій від 18 липня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які є членами фермерського господарства "ВЛ-Фермер" мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю).

Крім того, в рішенні суду, яке вступило в силу 05.12.2018 зазначено, що позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відмовлено з підстав, які не передбачені ч. 7 ст.118 ЗК України. Відмова з таких мотивів прямо суперечить ч. 2 ст.13 Закону України "Про фермерська господарство", ч.1 ст. 32 ЗК України, якими передбачено право членів фермерського господарства на одержання безоплатно у приватну власність земельної ділянки із раніше наданих їм у користування земельних ділянок, а тому є протиправною.

Отже суд вважає неодноразово встановленим фактом, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га є протиправною, так як вказані обставини були предметом розгляду адміністративного позову № 821/1234/18, рішення у якому набрало законної сили.

Жодних нових обставин відповідач не навів ні у своїх рішенням про відмову ні у відзиві на позовну заяву.

Суд повністю відхиляє обґрунтування відповідача, щодо неналежної компетенції позивачів у галузі сільського господарства, щодо контролю за надходженням коштів до місцевого бюджету по орендній платі за змелю, оскільки такий контроль не відноситься до компетенції органів Дергеокадастру.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктами 2 та 4 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Тобто, у разі встановлення судом протиправної бездіяльності суб'єкта владних повноважень, законодавець передбачив обов'язок суду примусити суб'єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд, встановивши протиправність оскаржуваного рішення відповідача, яка виразилась у прийнятті необґрунтованого рішення, враховуючи положення вищезазначених норм має зобов'язати відповідний орган виконавчої влади уповноважений на прийняття таких рішень повторно розглянути заяви позивачів та прийняти вмотивоване рішення у відповідності до вимог статті 118 ЗК України.

Застосовуючи вищевикладені норми, Одеським апеляційним адміністративним судом у справі № 821/1412/17, а в подальшому Херсонським окружним адміністративним судом у справі № 821/1234/18 було відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, так як вказане є дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень.

Хронологія викладеним судом подій щодо спору між сторонами та встановлені обставини по справі, дають підстави визнати, що використаний в судових рішенях спосіб захисту порушених прав позивачів не був ефективним.

Суд зауважує, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб'єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

Розглядаючи заяви позивачів про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 2 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. При цьому суд рішенні від 18.07.2018 звернув увагу відповідачів, що при прийнятті в подальшому рішення, останній не вправі відмовляти позивачам у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою з тих самих підстав, які визнано судом протиправними.

Проте, не дивлячись на обов'язковість судових рішень, діючи свавільно, відповідач тричі, без законних на те підстав відмовив позивачам, чим перешкоджає у реалізації їх законодавчо визначених прав, порушує їх, підриває авторитет держави, а ігнорування судових рішень підриває авторитет судової влади.

Тому суд не погоджується з позицією відповідача про те, що зобов'язання його вчинити певні дії є втручанням у дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень, оскільки відповідно до ст. 245 КАС України, суд може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Отже, у разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Беручи до уваги ту обставину, що у листах-відмовах від 05.03.2019 вказані ті самі підстави, що були предметом розгляду адміністративної справи № 821/1234/18 і які визнанні протиправними, суд вважає, що у Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області відсутнє право адміністративного розсуду, відтак належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачів є зобов'язання відповідача надати вищезазначений дозвіл.

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак про задоволення позову в повному обсязі.

Щодо стосується клопотання позивачів про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи систематичність прийняття протиправних рішень відповідачем як суб'єктом владних повноважень суд вважає, що є всі підстави для зобов'язання відповідача подати звіт про виконання даного судового рішення.

Щодо судових витрат пов'язаних з наданням правової допомоги, суд вважає, що вони підлягають розгляду в іншому судовому засіданні з дослідженням всіх доказів та матеріалів.

Судовий збір підлягає стягненню на користь позивачів.

Керуючись ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області у наданні ОСОБА_1 та ОСОБА_5 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства, земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3). згідно договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого 25.12.2016 року;

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136 а, ) надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як членам фермерського господарства "ВЛ-Фермер", земельних ділянок, що не перевищує земельну частку (пай), за рахунок земель, наданих в оренду для ведення особистого фермерського господарства загальною площею 21,1341 га, у тому числі: 21,1341 га - пасовища (кадастровий номер НОМЕР_3), згідно договору оренди землі від 15.12.2016 року, зареєстрованого 25.12.2016 року.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136 а, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1536,80 грн (одна тисяча п'ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136 а, ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 80 коп).

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати звіт про виконання рішення суду протягом десяти днів з дня вступу в законну силу.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивачів на 02 травня 2019 року о 13-00 годині.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 квітня 2019 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 109020100