Справа № 200/632/19-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р. Справа№200/632/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У зв'язку з проведенням бойових дій та антитерористичної операції в її населеному пункті вона була вимушена покинути своє постійне місце проживання та переїхати до с. Сергіївка Нікольського району Донецької області, де і стала на облік як внутрішньо переміщена особа. Проте відповідач травня 2016 року не здійснював їй виплату пенсії з підстав, не передбачених ст. 49 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Тому позивач просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії з травня 2016 року протиправною; зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату заборгованості за період з травня 2016 року.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву. Мангушським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області зазначено, що позивач ОСОБА_1 перебувала на обліку в Мангушському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком, згідно її заяви від 16.09.2016 року. Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16.09.2016 року № НОМЕР_1, яка була видана Управлінням праці та соціального захисту населення Володарської райдержадміністрації, позивач ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 40. У липні 2017 року надійшов запит від Російської Федерації № 104 про витребування пенсійної справи громадянки ОСОБА_1 На вказаний запит пенсійна справа позивача була направлена до Російської Федерації за місцем запиту, особистий рахунок закритий в звязку з виїздом в іншу країну. Позивач з заявою про поновлення/перерахунок пенсії до управління не зверталася, звязку з чим, на думку відповідача, предмет спору відсутній. З огляду на наведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2019 року клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, - задоволено частково. Відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Клопотання позивача про витребування доказів, - задоволено. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії та відкрито провадження по справі № 200/632/19-а. Розгляд адміністративної справи № 200/632/19-а визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання по справі на 13.02.2019 року о 09 год. 25 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Словянськ, вул. Добровольського, 1. Витребувано у Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області інформацію про помісячну сплату на користь ОСОБА_1 пенсії у 2016-2018 роках, а також у разі її несплати причини та підстави такої несплати.

Розгляд справи № 200/632/19-а за позовом ОСОБА_1 до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії відкладено з 13.02.2019 року на 12.03.2019 року о 09:25 год.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року витребувано у Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області матеріали справи ОСОБА_1, які залишились в управлінні, після направлення її пенсійної справи до Російської Федерації. Розгляд адміністративної справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 10-40 год. 10.04.2019 року. Продовжено строк підготовчого провадження по адміністративній справі на тридцять днів з ініціативи суду. Ухвалою суду від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії. Призначено судовий розгляд по суті на 14 годину 00 хвилин 23.04.2019 року у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 84122, Донецька обл., м. Словянськ, вул. Добровольського, 1.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією її паспорта громадянина України серії ВС № 202641 (а.с.7-8).

Згідно пенсійного посвідчення серії ААА № 403309 від 18.10.2006 року позивач має право на отримання пенсії за віком (а.с.9).

Відповідно до довідки від 16.09.2016 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: Донецька область, Нікольський район, с. Сергіївка, вул. Ватутіна, б.40 (а.с.9).

ОСОБА_1 перебувала на обліку в Мангушському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі електронної пенсійної справи.

За даними відповідача, у липні 2017 року надійшов запит від Російської Федерації № 104 на адресу останнього про витребування пенсійної справи громадянки ОСОБА_1 На вказаний запит пенсійна справа позивача була направлена до Російської Федерації за місцем запиту, особистий рахунок закритий в звязку з виїздом в іншу країну (а.с.21).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати призначеної пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) встановлено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 51 Закону № 1058 передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон, пенсія, призначена в Україні, виплачується за шість місяців наперед перед відїздом, починаючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому випадку, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

У разі виїзду пенсіонера на постійне проживання за кордон йому необхідно особисто звернутись до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про припинення виплати пенсії. Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 до заяви про припинення виплати пенсії у звязку з виїздом за кордон подається закордонний паспорт з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон.

Пенсія, яку пенсіонер отримував в Україні до виїзду на постійне проживання в іншу країну, за його заявою може бути виплачена за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Крім того, кожному пенсіонеру важливо зясувати в територіальному органі Пенсійного фонду України про пенсійне забезпечення країни, в яку він виїжджає для постійного місця проживання, про укладення з цією країною угоди в сфері соціального забезпечення. Потрібно дізнатися чи буде йому призначено пенсію за новим місцем проживання, чи пенсію йому переказуватиме Пенсійний фонд України.

Виплата пенсії за кордон можлива лише за наявності двостороннього договору (угоди) про соціальне забезпечення між Україною та державою, до якої виїжджає пенсіонер на постійне проживання. У разі виїзду на постійне проживання до таких країн як Азербайджан, Білорусь, Вірменія, Грузія, Казахстан, Киргизстан, Молдова, Російська Федерація, Таджикистан, Туркменістан, Узбекистан пенсія може бути виплачена за заявою пенсіонера за шість місяців наперед перед відїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Надалі виплата пенсії в Україні припиняється. Після переїзду пенсіонера йому необхідно звернутись до територіального органу за новим місцем проживання із заявою про призначення пенсії. Пенсія буде призначена за законодавством держави нового місця проживання.

Дана заява разом з документами, які підтверджують реєстрацію за новим місцем проживання пенсіонера, надсилається до Пенсійного фонду України, який приймає рішення щодо переказування пенсії пенсіонеру. У разі повернення колишнього громадянина України з-за кордону на постійне місце проживання в Україну, виплата пенсії, що була йому призначена до виїзду, поновлюється відповідно до ст.49 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та міжнародних договорів (угод) України про соціальне забезпечення.

Суд зазначає, що пенсійна справа також має бути направлена до нового пенсійного органу на його запит, у разі якщо особа звернулась безпосередньо до органу пенсійного фонду іншої країни.

Водночас, дійсно у разі наявності заборгованості вона має бути виплачена. Натомість матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 з травня 2016 року не отримувала пенсійні виплати. Крім того, суд зауважує, що у липні 2017 року пенсійна справа позивача взагалі була направлена до Російської Федерації у звязку із надходженням відповідного запиту.

Відповідно до частини 2 ст. 49 до Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 Закону № 1058.

Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд зауважує, що наразі зясувати наявність або відсутність заборгованості та, у випадку її наявності виплатити її, технічно не уявляється можливим у звязку із відсутністю пенсійної справи на території України.

Так, у випадку повернення позивача на територію України, вона буде мати право отримати заборгованість з пенсійних виплат. Отже, суд приходить до висновку щодо передчасності позовних вимог.

Крім того, суд зауважує, що ОСОБА_1 не доведено, що з травня 2016 року вона не отримувала пенсійні виплати. Крім того, у позовній заяві позивачем навіть не зазначено, що наразі вона перебуває на обліку та отримує пенсійні виплати у Російській Федерації.

Так, основною засадою (принципом) адміністративного судочинства є, зокрема змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі.

Статтею 77 КАС України визначено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обовязком довести факт порушення свого субєктивного права відповідачем, також покладено обовязок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон повязує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон повязує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його субєктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення відповідачем його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов'язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 15.01.2019 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Згідно з ч. 2 ст. 133 КАС України якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704, 80 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 139, 244-250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) до Мангушського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87400, Донецька область, Мангушський район, смт. Мангуш, вул. Тітова, б.72-А, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України суму судового збору у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Повний текст рішення складено 23 квітня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голуб В.А.