Справа № 520/10582/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Білова О.В.

24 квітня 2019 р. Справа № 520/10582/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 груденя 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

22.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправним та скасувати рішення Індустріального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (подалі - Індустріальне ОУПФУ, пенсійний орган) про відмову у належному обчисленні його державної пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року згідно із положеннями ч. 3 ст. 59 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі - Закон № 796-XII в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин ), як норми прямої дії, та зобов'язати відповідача здійснити з 01.10.2017 року належне обчислення державної (основної) пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII, з урахуванням відсотку втрати працездатності, в даний час - 80%, за формулою: п'ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, помножений на відсоток втрати працездатності, без врахування інших положень зазначеного закону та постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі - Постанова № 1210), з подальшим перерахунком державної (основної) пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків, а також провадити відповідні виплати без обмежень граничного (максимального) розміру пенсії.

Позивач зазначає, що як виявилося, йому його державну (основну) пенсію відповідач по справі обчислив згідно положень ст. 59 Закону 796-XII та положень постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою внесені зміни до зазначеного Порядку, затвердженому Постановою № 1210, яку було доповнено п. 9-1. Позивач вважає такі дії відповідача по справі неправомірними та незаконними, так як ч. 3 ст. 59 Закону 796-XII є самостійною нормою, в якій про це і зазначено (або, або): «пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 пенсійний орган зазначає, що право на перерахунок пенсії з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, закріплене у ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, у п. 9-1 Постанови № 1210 та у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року у справі № 820/2677/18 пенсійним органом реалізовано шляхом проведення відповідного перерахунку пенсії позивача.

Розмір пенсії по інвалідності позивача у 2018 році не змінився у порівнянні з 2017 роком, у зв'язку із застосуванням в формулі визначення середньомісячного коефіцієнта заробітної плати, який враховується під час обчислення його пенсії з 01.01.2018 року (Кзс), показника «Зс 1» - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року» за 2016 рік, так як застосування цього показника за 2017 рік призведе до зменшення розміру пенсії. Розмір пенсії позивача не перевищував десяти прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, а відтак, положення Закону

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано Рішення відповідача № 443 від 25.10.2018 року про відмову ОСОБА_1 у проведені перерахунку пенсії. Пенсійний орган зобов'язаний провести з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені внески за 2016 рік, в розмірі 4.482,35 грн.

У задоволенні вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

Суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов'язок щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, у зв'язку зі зміною мінімальної заробітної плати, однак, відповідачем безпідставно було змінено показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року. Відповідач у відзиві на позов посилається на п. 9-1 Постанови № 1210, однак не наводить жодної норми вказаної постанови, яка б передбачала зміну складових для розрахунку пенсії, крім розміру мінімальної заробітної плати у випадках, передбачених чинним законодавством.

Також судом зазначено, що відповідач за рішенням мав провести позивачу перерахунок відповідно до приписів ст. 59 Закону № 796-XII, порядок проведення якого визначений положеннями Постанови № 1210. Отже, вимоги позивача, у вказаній частині, не є обґрунтованими, однак, з огляду на встановлені судом порушення порядку обрахування пенсії позивача з 01.01.2018 року, у зв'язку зі зміною мінімальної заробітної плати, суд вважає належним способом захисту прав позивача зобов'язання відповідача провести з 01.01.2018 року перерахунок його пенсії з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 року, в розмірі 4.482,35 грн. Зобов'язання відповідача проводити подальший перерахунок державної (основної) пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без застосування понижуючих коефіцієнтів, інших формул чи розрахунків є рішенням на майбутнє, коли відсутнє порушення прав чи свобод позивача, а тому є передчасним і не підлягає задоволенню.

Також судом зазначено, що оскільки ч. 1 ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не скасована, не визнана неконституційною та підлягає виконанню, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині виплати пенсії без обмеження її граничним розміром.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування норм матеріального права та чинного законодавства, просить його змінити, доповнивши його резолютивним пунктом про задоволення його позовної вимоги щодо проведення його відповідних пенсійних виплат без обмеження їх граничним (максимальним) розміром пенсії.

ОСОБА_1 зазначає, що, судячи з висновків суду, суддею не було звернуто увагу на те, що пенсія йому призначена ще у 1990 році. Керуючись існуючими у нього правами позивач вважає, що на законних підставах не підлягає обмеженню певною сумою усі пенсійні виплати, що нараховуються відповідачем, тому, що у п.п. 1, 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» визначено, що він набирає чинності з 01.10.2011 року і що обмеження пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом, а також у пункті 2 Прикінцевих положень Закону України № 911-VIII передбачено, що дія його положень щодо призначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016 року, а щодо Закону України № 1801-VIII, то дія його положень щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Закону 796-XII умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесені зміни у редакцію ст. 59 Закону № 796.

Зокрема, ч. 3 ст. 59 Закону викладена у такій редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Цим же Законом постанову Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - постанова КМУ N 1210) доповнено пунктом 9-1, наступного змісту:

«За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за формулою:

де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс 1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Індустріальному ОУПФУ з 30.07.1990 року, отримує пенсію по інвалідності, призначену на умовах ст. 54 Закону № 796-XII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 року у справі № 820/2677/18, що набрало законної сили 04.07.2018 року, пенсійний орган, окрім іншого, зобов'язаний, починаючи з 01.10.2017 року, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ст. 59 Закону № 796-XII.

З 01.10.2017 року розмір призначеної позивачу пенсії по інвалідності обчислюється на умовах, встановлених п. 9-1 постанови КМУ № 1210, відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи, - 70.

Для обчислення раніше призначеної позивачу пенсії з жовтня 2017 року пенсійним органом використовувався показник середньої заробітної плати як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (показник Зс) на рівні 3.764,40 грн.

Оскільки обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 за новою формулою (тобто за правилами п. 9-1 постанови КМУ № 1210) здійснювалося у 2017 році, то показник «Зс 1» - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, пенсійним органом обґрунтовано застосований за рік, який передує 2017 року, тобто - за 2016 рік у розмірі 4.482,35 коп.

Розмір мінімальної заробітної плати (коефіцієнт Зп(мін)) з 01.01.2016 року складав 3.200 грн.

Таким чином, розмір пенсії позивача по інвалідності з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року дорівнює 10.749,79 грн (3.764,40 грн. х (3.200 грн х 5 : 4.482,35 грн) х 0,8).

Для обчислення раніше призначеної позивачу пенсії з 01.01.2018 року використовується показник середньої заробітної плати як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (показник Зс) на рівні 3.764,40 грн.

Для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 у період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, показник «Зс 1» - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, застосовується за рік, який передує 2018 року, тобто - за 2017 рік у розмірі 6.273,45 грн.

Розмір мінімальної заробітної плати (коефіцієнт Зп(мін)) з 01.01.2018 року складав - 3.723 грн.

Розмір мінімальної заробітної плати (коефіцієнт Зп(мін)) з 01.01.2019 року складає - 4.173 грн.

Таким чином, розмір пенсії позивача по інвалідності з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року дорівнює 8.837,70 грн (3.764,40 грн. х (3.723 грн х 5 : 6.273,45 грн) х 0,8).

Судом установлено, що з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року при обчисленні розміру пенсії позивача пенсійним органом показник «Зс 1» середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року, пенсійним органом застосований за рік, який передує 2017 року, тобто - за 2016 рік у розмірі 4.482,35 коп.

Судом також установлено, що з 01.10.2017 року відповідачем здійснено обмеження пенсії позивача максимальним розміром 10.740 грн., з 01.01.2018 року розмір пенсійних виплат позивача складає 12.094,16 грн.

11.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії по інвалідності (а.с. 42-43), в якій вказував на необхідність проведення перерахунку його пенсії, обчисливши її виключно з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, без врахування інших підстав (норм законів та постанов Кабінету Міністрів України), оскільки в такому випадку розмір його пенсії зменшується.

16.10.2018 року позивач повторно звернувся до Індустріального ОУПФУ із заявою, якою наполягав на тому, що його пенсія з урахуванням положень Закону України від 03.10.2018 року № 2148- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII слід обчислювати без застосування Постанови № 1210, а також зазначав про незаконність обмеження максимальним розміром його пенсії.

Рішенням пенсійного органу від 25.10.2018 року № 443 у задоволені заяви позивачу відмовлено (а.с. 44).

Рішення Індустріального ОУПФУ вмотивовано відсутністю законодавчих підстав для її задоволення, оскільки ОСОБА_1 не надав до пенсійного органу документального підтвердження того, що він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС під час проходження дійсної строкової військової служби (після досягнення 18 років), про місце та період проходження дійсної строкової служби або перебування на зборах, а також відомостей коли саме йому була встановлена група інвалідності.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України < > «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», < > не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Податкового кодексу України, Митного кодексу України, законів України < > «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» < > не може перевищувати 10740 гривень.

Пунктом 2 Розділу II ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ цього Закону установлено, що максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

В силу ч. 3 ст. 67 Закону № 796-XII (редакція діє з 01.01.2017 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31.12.2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10.740 гривень.

Згідно із ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Конституційний Суд України у справі за конституційним зверненням ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення частини п'ятої статті 94 та статті 160 Конституції України (справа про набуття чинності Конституцією України) (Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп/1997) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. <…>

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до ст. 71 Закону № 796-XII дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Отже, розмір призначеної або перерахованої відповідно до Закону № 796-XII, з урахуванням приписів ч. 3 ст. 67 цього Закону, належної позивачу пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, тимчасово на період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить 10.740 грн.

Норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії були чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

Подібна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 06.03.2017 року в справі N 490/5309/16-а, Верховного Суду від 14.03.2018 року в справі N 183/342/17.

Таким чином, суд першої інстанції, правомірно дійшов до висновку, що законні підстави для виплати позивачу у 2017 році пенсії в більшому, ніж обмеженому розмірі - відсутні.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового (Airey v. Ireland N 6289/73). Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" (Kjartan Asundsson v. Iceland N 60669/00). Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Суд Європейського Союзу у справі «Флоруску та інші» про співвідношення права власності й заходів жорсткої економії, прийнятими Румунією з метою реалізації умов, виконання яких вимагалося від Європейського Союзу у рамках надання фінансової допомоги від Європейського Союзу цій державі-члену визнав, що необхідність раціоналізації державних витрат у винятковому контексті світової фінансово-економічної кризи є законною підставою для обмеження здійснення права власності (Eugenia Florescu and Others N C-258/14). Таким чином, Суд Європейського Союзу прямо послався на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іонель Панфіл проти Румунії» (Ionel Panfile v. Romania N 13902/11).

При вирішенні спірних правовідносин колегія суддів також врахувала правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» (N 43331/12), в якому Суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Аналогічний висновок зроблений в Рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 року N 20-рп/2011.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі в частині, яка оскаржується ОСОБА_1 слід змінити з підстав його прийняття, оскільки судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовані норми матеріального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (п.п. 1 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2018 року змінити з підстав його прийняття в частині, якою судом відмовлено у задоволені вимоги ОСОБА_1 про проведення пенсійних виплат ОСОБА_1 без обмеження їх граничним (максимальним) розміром.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський