Справа № 537/2960/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Хіневич В.І.

24 квітня 2019 р.Справа № 537/2960/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Калиновського В.А. , Калитки О. М. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2019 року про справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и л а:

04.07.2018 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким (з урахуванням заяви від 25.07.2018 року (а.с. 20-22) просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 011223 (подалі ОСОБА_3), прийняту 19.06.2018 року відповідачем інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 (подалі інспектор поліції), якою він був визнаний винним у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП (відсутність полісу обовязкового страхування цивільно-правовий відповідальності власників наземних транспортних засобів), та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Позивач також просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог, позивач, посилаючись на положення п. 21.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає про відсутність у інспектора поліції підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки порушення Правил дорожнього руху України (подалі ПДР) він не скоював і не був учасником дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач протиправно не склав протокол про адміністративне право правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Позивач зазначає, що ОСОБА_3 складена відповідачем не за фактичним місцем знаходження Управління патрульної поліції. Окрім того, позивач вважає, що при розгляді справи по адміністративне правопорушення відповідачем було порушено порядок її розгляду.

Крім того, позивач зазначає, що ним був замовлений електронний поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, наявність якого відповідач відмовився перевірити.

Заперечуючи проти вимог адміністративного позову, інспектор поліції зазначає, що згідно з п.п. «а» п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил а також предявити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1, зокрема, - поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з п.п. «г» п. 2.1 ПДР водії які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.02.2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений.

Рішення суду вмотивовано тим, що відповідач не надав доказів обґрунтованості підстав зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Відповідач, будучі субєктом владних повноважень не надав суду достатніх і беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких гуртуються його заперечення і не надав доказів правомірності винесення ОСОБА_3.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі інспектор поліції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Аргументи, наведені скаржником в обґрунтування вимог апеляційної скарги аналогічні доводам, викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Аргументи, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу фактично аналогічні доводам позивача, зазначеним в позовній заяві.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур'єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв'язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги, з наступних підстав.

Від імені органів Національної поліції України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року, № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом установлено, що оскаржуваною ОСОБА_3 позивач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме в тому, що 19.06.2018 року о 16 годин 30 хвилин, керуючи транспортним засобом PEUGEOT BOXER, номерний знак НОМЕР_1, в м. Кременчуці по пр-ту Лесі Українки, не предявив для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. «г» ПДР.

За скоєння означеного правопорушення позивач був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог позивача ОСОБА_2, колегія суддів зазначає, що п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом «ґ» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно із п. 2.4 ПДР, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

При розгляді справи колегія суддів ураховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 21.11.2018 року у справі № 465/6677/16а, відповідно до яких, п. 2.4 ПДР зобовязує водія на вимогу працівника поліції водій зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР, зокрема поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також колегія суддів ураховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 17.05.2018 року у справі № 753/4366/17, відповідно до яких не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз'яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

ОСОБА_3 повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

ОСОБА_3 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб'єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов'язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

У наданих позивачем 19.06.2018 року поясненнях, що долучені до ОСОБА_3, останній повідомляє, що надав відповідачу поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протягом 10 хвилин. Разом з тим, в своїх поясненнях позивач не зазначив про те, що надав означений поліс (сертифікат) до часу прийняття відповідачем ОСОБА_3.

Крім того, колегія суддів зазначає, що можливість укладання договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 07.02.2018 року відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг № 3631 від 31.08.2017 року «Про затвердження змін до Положення про особливості укладання договорів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з тим, судам першої та апеляційної інстанції позивач ОСОБА_4 не надав електронний договір страхування (у вербальному вигляді), якій би посвідчив наявність у нього такого полісу (сертифікату).

Відхиляючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Також, колегія суддів зазначає, що ст. 258 КУпАП установлено коло випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Згідно із ст. 258 КУпАП протокол, зокрема, не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч. 5 ст. 258 КУпАП).

За наведених обставин, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимог ОСОБА_2 про скасування ОСОБА_3.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні рішення є порушення норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді і вирішення справи вищеозначеним обставинам не надана належна правова оцінка, суд скасовує судове рішення та приймає нове судове рішення про відмову в задоволенні вимог позивача.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26 лютого 2019 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2.

ОСОБА_3 набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7