Справа № 810/73/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/73/18 Суддя (судді) першої інстанції: Харченко С.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 30.11.2017 року №730 о/с в частині звільнення його зі служби в поліції.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з жовтня 2006 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Київській області від 07.11.2015 року № 1 о/с на підставі пункту 9 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) позивача прийнято на службу до поліції.

15.06.2017 року наказом Міністерства оборони України № 402 ОСОБА_1 було призвано на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком на 18 місяців.

30.11.2017 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області видано наказ № 730 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі пункту 8 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з переходом на роботу до інших міністерств або відомств (організацій).

Позивач, вважаючи вказаний наказ відповідача протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

З приводу даних спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 56 Закону №580-VІІІ службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Відповідно до статті 66 Закону №580-VІІІ, поліцейський не може під час проходження служби займатися іншою оплачуваною діяльністю, крім науково-педагогічної, наукової або творчої.

Відповідно до статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою прийняття наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 730 о/с про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі пункту 8 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" слугував лист Яготинського районного військового комісаріату Міністерства оборони України від 23.11.2017 року №3/2250.

Зі змісту вказаного листа від 23.11.2017 року №3/2250 вбачається, що молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 , який перебував на військовому обліку офіцерів запасу в Яготинському районному військовому комісаріаті, згідно наказу Міністра оборони (по особовому складу) №402 від 15.06.2017 року та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №90 від 19.06.2017 року був призваний на військову службу за призовом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України на 18 місяців з 20 червня 2017 року.

Згідно ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку за контрактом або за призовом.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.7 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян України, які призвані на військову службу, встановлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні: для осіб офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, - до 18 місяців для військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, - до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.

Як правильно зазначено судом першої інстанції особливий період почав діяти в Україні з 17 березня 2014 року після набрання чинності Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року № 303/2014 та діяв на час прийняття спірного наказу.

Згідно статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України.

У відповідності до приписів статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності.

Отже, особа, призвана на військову службу під час дії особливого періоду, незалежно від попередньо займаної посади (місця роботи), не може бути звільнена з посади, незалежно від виникнення у подальшому (після мобілізації) підстав для звільнення, що належить до визначених Конституцією України додаткових конституційних гарантій та пільг, наданих таким особам при виконанні ними їхнього конституційного обов`язку.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.11.2017 № 730 о/с в частині звільнення позивача з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції та його скасування.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 24.04.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев