Справа № 826/4386/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2019 року № 826/4386/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного територіального управління юстиції у м.Києві
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії ,
Суд прийняв до уваги таке:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не надання обґрунтованої відповіді на заяву ОСОБА_1 від 15.11.2016 з приводу неповного розрахунку в день звільнення;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві надати обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 від 15.11.2016 з приводу неповного розрахунку в день звільнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15.11.2016 звернувся до відповідача з заявою з приводу неповного розрахунку в день звільнення, однак відповідач відповіді не надав, чим порушив конституційне право позивача на звернення.

Ухвалами суду від 27.03.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 27.03.2017 про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 березня 2017 року - скасовано та прийняти нову ухвалу, якою клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору при поданні адміністративного позову по справі № 826/4221/17 - задоволено.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в провадження Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває адміністративна справа № 826/4386/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про :

- визнати протиправною відмову Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 20.03.2017 №69/69 в задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 від 15.03.2017;

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо порушення строку надання відповіді на запит на інформацію ОСОБА_1 під 15.03.2017;

- зобов'язати Головне територіальне у правління юстиції у місті Києві повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 15.03.2017 щодо надання завірених копій табелів обліку використання робочого часу працівників Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві за період з листопада 2016 року по 15 березня 2017 року.

В обґрунтування своєї позиції позивач вказує, що 15.03.2017 ним подано електронною поштою запит на інформацію щодо надання завірених копій табелів обліку використання робочого часу працівників Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві за період з листопада 2016 року по 15.03.2017, однак відповідачем відмовлено у задоволенні запиту, оскільки запитувана позивачем інформація носить персональний характер.

Ухвалами суду від 30.03.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду від 30.03.2017 про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду від 30.03.2017.

Ухвалою суду від 19.06.2017 об'єднано в одне провадження адміністративні справи № 826/4386/17 та 826/4221/17 та присвоєно об'єднаним справам загальний № 826/4386/17.

Сторонами заявлено спільне клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд керуючись п14 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент проведення судового засідання) ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.11.2016 № 2356/03 «Про звільнення ОСОБА_3,» було звільнено з посади головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві з 15.11.2016, у зв'язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробовування, відповідно до п.2 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

15.03.2017 на електронну адресу Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшов запит ОСОБА_3 щодо надання завірених копій табелів робочого часу працівників Солом'янського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Листом № 69/69 від 20.03.2017 надіслано на адресу позивача відповідь стосовно запиту позивача на адресу 03148, АДРЕСА_1. Зокрема, у листі вказано, що оскільки запитувана інформація носить персональний характер надати її не вбачається за можливе.

Також 15.11.2016 позивач звернувся до відповідача з заявою щодо неповного розрахунку в день звільнення, однак за переконанням позивача відповідач відповіді не надав, чим порушив конституційне право позивача на звернення.

Вказані дії Головного територіального управління юстиції у м. Києві слугували для звернення ОСОБА_4 до суду.

Розглядаючи вказані доводи у сукупності із здобутими у справі доказами, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною другою статті 34 Конституції України встановлено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» інформація - є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно з частиною 1 статті 2 зазначеного Закону, його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Як встановлено, частиною 1 статті 7 цього закону, право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом (частина 2 статті 7 цього Закону).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно ч.2,3 ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

2) використовувати її лише з метою та у спосіб, визначений законом;

3) вживати заходів щодо унеможливлення несанкціонованого доступу до неї інших осіб;

4) виправляти неточну та застарілу інформацію про особу самостійно або на вимогу осіб, яких вона стосується.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Згідно ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані оприлюднювати:

1) інформацію про організаційну структуру, місію, функції, повноваження, основні завдання, напрями діяльності та фінансові ресурси (структуру та обсяг бюджетних коштів, порядок та механізм їх витрачання тощо);

2) нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності;

3) перелік та умови отримання послуг, що надаються цими органами, форми і зразки документів, правила їх заповнення;

4) порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень розпорядників інформації, дій чи бездіяльності;

5) інформацію про систему обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник;

5 1) перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних;

6) інформацію про механізми чи процедури, за допомогою яких громадськість може представляти свої інтереси або в інший спосіб впливати на реалізацію повноважень розпорядника інформації;

7) плани проведення та порядок денний своїх відкритих засідань;

8) розташування місць, де надаються необхідні запитувачам форми і бланки установи;

9) загальні правила роботи установи, правила внутрішнього трудового розпорядку;

10) звіти, в тому числі щодо задоволення запитів на інформацію;

11) інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, а саме про: їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв'язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти;

прізвище, ім'я та по батькові, службові номери засобів зв'язку, адреси електронної пошти керівника органу та його заступників, а також керівників структурних та регіональних підрозділів, основні функції структурних та регіональних підрозділів, крім випадків, коли ці відомості належать до інформації з обмеженим доступом;

розклад роботи та графік прийому громадян;

вакансії, порядок та умови проходження конкурсу на заміщення вакантних посад;

перелік та умови надання послуг, форми і зразки документів, необхідних для надання послуг, правила їх оформлення;

перелік і службові номери засобів зв'язку підприємств, установ та організацій, що належать до сфери їх управління, та їх керівників, крім підприємств, установ та організацій, створених з метою конспірації, оперативно-розшукової або контррозвідувальної діяльності;

порядок складання, подання запиту на інформацію, оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, їх дій чи бездіяльності;

систему обліку, види інформації, якою володіє суб'єкт владних повноважень;

12) іншу інформацію про діяльність суб'єктів владних повноважень, порядок обов'язкового оприлюднення якої встановлений законом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист персональних даних» використання персональних даних працівниками суб'єктів відносин, пов'язаних з персональними даними, повинно здійснюватися лише відповідно до їхніх професійних чи службових або трудових обов'язків. Ці працівники зобов'язані не допускати розголошення у будь-який спосіб персональних даних, які їм було довірено або які стали відомі у зв'язку з виконанням професійних чи службових або трудових обов'язків, крім випадків, передбачених законом. Таке зобов'язання чинне після припинення ними діяльності, пов'язаної з персональними даними, крім випадків, установлених законом.

Табель обліку робочого часу - це поіменний список усіх працівників відділу, служби чи іншого структурного підрозділу або установи в цілому з відмітками про використання робочого часу протягом облікового періоду.

Оцінивши аргументи відповідача щодо наявності визначених у Законам України «Про доступ до публічної інформації», «Про захист персональних даних» сукупних підстав для обмеження доступу до інформації, суд знаходить їх обґрунтованими.

Також, як слідує з матеріалів справи, згідно електронного витягу з реєстру пошти відповідь на звернення позивача було надіслано 22.03.2017 поштовим відправленням, а тому твердження позивача щодо порушення строку надання відповіді на запит є безпідставним та необґрунтованим.

Враховуючи встановлені судом обставини і наведені мотиви, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, що стосується табелів обліку робочого часу і відсутність підстав для їх задоволення.

Стосовно позовних вимог в частині звернення ОСОБА_3 до відповідача і заявою від 15.11.2016, суд зазначає наступне.

15.11.2016 до відділу організаційної роботи, документування та контролю Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява ОСОБА_1, що була зареєстрована за № 28513/0/11-16 від 15.11.2016 року «Щодо виплати заробітної плати» та передано на відповідальний підрозділ Управління фінансового забезпечення та звітності.

У вказаній заяві позивач звернувся до відповідача з питанням про виплату заробітної плати за 5 днів відпустки та за 9-15 листопада 2016, які є робочими днями.

Як зазначає позивач та не було заперечено і спростовано відповідачем, відповіді на свою заяву ОСОБА_3 отримано не було. Одночасно відповідачем до матеріалів справи не надано доказів складення відповіді на заяву позивача від 15.11.2016.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно частини першої та четвертої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до положень ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Частиною першою статті 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази розгляду відповідачем заяви позивача від 15.11.2016, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Посилання відповідача у відзиві на дані табелю обліку робочого часу, судом відхиляються, адже вказана обставина мала бути відображена відповідачем у відповіді на заяву позивача, чого суб'єктом владних повноважень зроблено не було - заява протиправно була проігнорована.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72-77, 246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо не надання обґрунтованої відповіді на заяву ОСОБА_1 від 15.11.2016 з приводу неповного розрахунку в день звільнення.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у місті Києві надати обґрунтовану відповідь на заяву ОСОБА_1 від 15.11.2016 з приводу неповного розрахунку в день звільнення.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій