Справа № 686/2707/19
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/2707/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3; представника відповідача - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/2707/19 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жилинецької сільської Ради Ярмолинецького району Хмельницької області, Жилинецького сільського голови - ОСОБА_3 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до виконавчого комітету Жилинецької сільської Ради Ярмолинецького району Хмельницької області, Жилинецького сільського голови - ОСОБА_3 в якому просить визнати протиправною бездіяльність сільського голови щодо не розгляду його звернення від 10.10.2018 року про створення комісії для обстеження стану житлового будинку по АДРЕСА_2 та складення на підставі матеріалів обстеження акта про непридатність будинку для проживання та зобов'язати відповідача розглянути його звернення та скласти акт, а також зобов'язати відповідача створити комісію з обстеження стану даного житлового будинку.

Позов мотивує тим, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_2 та використовує його як склад для зерна та сільськогосподарського інвентарю, через що не вважав його жилим, оскільки він знаходиться у непридатному для проживання стані і капітальний ремонт не є доцільним. У зв'язку із чим не вніс його у декларацію, що спричинило припинення державної соціальної допомоги, яку отримувала його дружина у зв'язку із хронічною хворобою наймолодшої доньки. Через це, 10.10.2018 року позивач звернувся до сільського голови із заявою про створення комісії для обстеження стану житлового будинку та складення відповідного акту, яка не розглянута на день звернення до суду. На підставі викладеного ОСОБА_1 змушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених у ньому та просили задоволити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим, вказує, що відмовила ОСОБА_1 в задоволенні його звернення, оскільки даний будинок є власністю позивача та знаходиться у стані, придатному для використання за його цільовим призначенням, а позивач, як власник майна зобов'язаний утримувати його в належному стані та проводити поточний ремонт, а оскільки будинок відноситься до приватного житлового фонду, то у сільської ради немає повноважень для проведення обстеження його стану. Просять відмовити в задоволенні позову.

25.02.2019 року відповідачем надано відзив на позов, який знаходиться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування від 21.03.2012 року, який долучено до матеріалів справи.

Позивач є батьком багатодітної родини, про що свідчить посвідчення №000 196 видане управлінням у справах сім'ї та молоді.

Його дружина, ОСОБА_5, отримувала державну соціальну допомогу у зв'язку із хронічною хворобою наймолодшої доньки, однак із 01.09.2017 року соціальну допомогу припинено через подання недостовірної інформації про додаткове житло, а саме не внесено в декларацію відомостей про вказаний вище будинок. Оскільки будинок знаходиться в незадовільному стані, позивач звернувся до будівельників, які запевнили його, що капітальний ремонт не є доцільним та порекомендували розібрати будинок або використовувати його як склад.

Позивач використовує будинок як склад для зерна та сільськогосподарського інвентарю, через що не вважав його жилим, та не вніс його у декларацію.

10.10.2018 року позивач звернувся до сільського голови із заявою про створення комісії для обстеження стану житлового будинку та складення відповідного акту, яка не розглянута на день звернення до суду.

Відповідно до ст.. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно положень ст.. 8 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ст.. 11 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Житлового кодексу України порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Тобто у даній нормі Закону не міститься обмежень щодо форми власності жилих будинків, які підлягають обстеженню з метою встановлення відповідності санітарним і технічним вимогам, тому суд критично оцінює твердження відповідача у цій частині.

На час виникнення спірних правовідносин діяло Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання затвердженого Постановою Ради Міністрів Української РСР від 26.04.1984 року №189, відповідно до п. 1 якого, жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають плановому суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам.

Згідно п. 6 зазначеного положення, для обстеження стану жилих будинків, зазначених в абзаці другому пункту 5 цього Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів призначає комісію в такому складі: заступник голови виконавчого комітету місцевої Ради (голова комісії), начальник управління (відділу) житлового (комунального) господарства виконавчого комітету місцевої Ради (заступник голови комісії), представник органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби, представник відділу (управління) у справах будівництва і архітектури виконавчого комітету місцевої Ради або районний архітектор, представник органу державного пожежного нагляду, депутат місцевої Ради, інженер житлово-експлуатаційної організації (секретар комісії), представник громадського будинкового комітету. Комісія виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт за формою, що встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства УРСР.

Відповідно до п. 8 положення, Виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про під ставність та обґрунтованість позову і вважає, що слід зобов'язати виконавчий комітет Жилинецької сільської Ради, Ярмолинецького району Хмельницької області створити комісію з обстеження стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на придатність в ньому для проживання. Затвердити Акт відповідного зразка. В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст.. ст.. 241, 242, 243, 244, 246, 250 КАС України, Конституцією України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про звернення громадян», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити частково

Зобов'язати виконавчий комітет Жилинецької сільської Ради, Ярмолинецького району Хмельницької області створити комісію з обстеження стану житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 на придатність в ньому для проживання.

Затвердити Акт відповідного зразка.

В решті позову - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.04.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1. АДРЕСА_1

Засоби зв'язку: тел. НОМЕР_1.

Відповідач: Виконавчий комітет Жилинецької сільскої Ради, Ярмолинецького району,

с. Жилинці, вул. Суворова 2Б.

Суддя