Справа № 267зп-19/160
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
26 квітня 2019 р.Справа №267зп-19/160

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Маковська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про забезпечення адміністративного позову до подачі позову
Перевіряючи заяву про забезпечення позову на відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України суд встановив, що вищевказана заява подана без додержання вимог статті 152 цього Кодексу.
Так, в заяві про забезпечення позову вказано: позивачем ОСОБА_1; відповідачем Миколаївська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області; сторона, яка отримає статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по справі - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Відповідно до п.9 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач субєкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Суд зазначає, що дотримання вимог ч.2 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України щодо визначення осіб, які можуть отримати статус учасника справи (сторони та треті особи) та зазначення їх повного найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя, по батькові) (для фізичних осіб), їх місцезнаходження, або місце проживання та адреса мають важливе значення для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову. Адже, в разі прийняття рішення про забезпечення позову така ухвала суду повинна відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим законом. Крім того, ухвала про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову (стаття 156 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, в порушення ч. 2 ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник не зазначає повне найменування (для юридичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: номери засобів звязку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Крім того, в порушення ч.3 ст.152 Кодексу адміністративного судочинства України заявником не наведено обґрунтування доцільності вжиття кожного із зазначених заходів забезпечення позову.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову, відповідно ч. 7 ст. 154 КАС України, підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Вирішуючи питання про повернення сплаченого заявником судового збору в розмірі 576,30 грн. суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
Частина 2 статті 7 Закону України Про судовий збір встановлює, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
Відповідно до ч.5 ст. 7 Закону України Про судовий збір повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
Згідно ч.1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Оригінал квитанції міститься в матеріалах заяви.
У зв'язку з викладеним, суд вважає за необхідне повернути сплачену суму судового збору у повному розмірі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 143, 152, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 повернути без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2