Справа № 520/4058/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №520/4058/19
ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження

26 квітня 2019 р. м . Харків

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шляхова О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Скасувати наказ регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08.09.2016 року № 120 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення 08.09.2016 року з посади державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку.

- Поновити ОСОБА_1 на посаді державного службовця - головного спеціаліста відділу правового забезпечення регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з 09.09.2016 року.

- Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.09.2016 року по дату поновлення на посаді.

В обґрунтування підстав звернення до суду із означеним позовом зазначає, що після ухвалення постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року у адміністративній справі № 820/5040/16 позивачу стало відомо про те, що початок здійснення дій з підготовки до звільнення та звільнення його з роботи у РВ ФДМУ по Харківській області за наказом від 08.09.2016 року № 120 відбулися під час його перебування на лікарняному за тимчасовою непрацездатності згідно листка непрацездатності від 09.09.2016 року серії АГВ №475451, що являється порушенням ч. З ст. 40 КЗпП України, згідно з якою не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також порушенням ч. 4 ст. 74 Закону України "Про державну службу", згідно з якою дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів поданого позову та згідно інформації, яка міститься в автоматизованій системі "Документообіг адміністративних судів" Харківського окружного адміністративного суду, встановлено наступне:

14.09.2016 року під час перебування на лікарняному ОСОБА_1 надійшли поштою листи РВ ФДМУ по Харківській області від 09.09.2016р. № 37-4887 з наказом від 08.09.2016р. №120 щодо звільнення з посади державної служби, а також від 09.09.2016р. № 36-4893 з розрахунковим листком за вересень 2016 року та особовим рахунком за 9 місяців 2016 року.

19.09.2016 року після закінчення лікарняного та пересвідченням у РВ ФДМУ по Харківській області про дійсність наказу від 08.09.2016 року № 120 про звільнення з посади державного службовця, заявник оскаржив вказаний наказ про звільнення в судовому порядку.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 року, у адміністративній справі № 820/5040/16 за позовом ОСОБА_1 до РВ ФДМУ по Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення від 08.09.2016 року № 120, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного суду України від 05.12.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року по справі № 820/5040/16 змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову. В решті - постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2017 року залишено без змін.

23.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до РВ ФДМУ по Харківській області про стягнення заробітної плати, що на думку позивача було обумовлено несвоєчасним отриманням заробітної плати всупереч статті 47 та 116 КЗпП України, та невиплаті інших платежів при оформленому звільненні з позначенням його датою 08.09.2016 року та отриманням розрахункових коштів з заробітної плати 12.09.2016 року та 30.11.2016 року, а також невиплатою інших платежів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі № 820/1313/18 за позовом ОСОБА_1 до РВ ФДМУ по Харківській області про стягнення заробітної плати.

Також ОСОБА_1 зазначається, що 28.03.2018 року він ознайомився з матеріалами адміністративної справи № 820/1313/18 за своїм позовом до РВ ФДМУ по Харківській області про стягнення заробітної плати, за результатами чого за змістом відзиву на позовну заяву від 27.03.2018 року № 38-1758, розміщеним у двох передостанніх абзацах другого його аркушу, в якості заперечення проти доводів позивача та аргументів щодо несвоєчасного розрахунку було зазначено про те, що зважаючи на подання до казначейської служби всіх документів на розрахунок позивача у другу половину дня 08.09.2016 року в після операційний час та з огляду на відсутність дати подання та підпису казначея на платіжному дорученні № 349 від 08.09.2016 року, вказане платіжне доручення було отримано казначейською службою день - в день, тобто 08.09.2016 року.

28.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся із запитом на публічну інформацію до Начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області Єремейчук Р.А. щодо надання інформації про дату та час надходження платіжного доручення РВ ФДМУ по Харківській області № 349 від 08.09.2016 року до Головного управління.

З листа Начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області Єремейчук Р.А. № 13-21/587-2326 від 30.03.2018 року, ОСОБА_1 стало відомо, що платіжне доручення РВ ФДМУ по Харківській області № 349 від 08.09.2016 року надійшло до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області 09.09.2016 року.

30.03.2018 року з листа Начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області Єремейчук Р.А. № 13-21/587-2326 від 30.03.2018 року ОСОБА_1 дізнався про те, що посадові особи РВ ФДМУ по Харківській області в другу половину дня 09.09.2016 року склали вказане платіжне доручення № 349 з позначенням його, на думку заявника, заднім числом 08.09.2016 року подали його до казначейської служби 09.09.2016 року в кінці робочого дня, зіткнувшись при цьому з зазначеною вище ситуацією, за якої зважаючи на подання до казначейської служби всіх документів на розрахунок ОСОБА_1 у другу половину дня 09.09.2016 року в після операційний час та з огляду на відсутність дати подання та підпису казначея на платіжному дорученні № 349 від 08.09.2016 року, вказане платіжне доручення було отримано казначейською службою день-вдень, тобто 09.09.2016 року.

При цьому, зважаючи на складення вказаного платіжного доручення та подання його до органу казначейства 09.09.2016 року, як первинної дії при звільненні згідно статті 47 та 116 КЗпП України, 09.09.2016 року посадовими особами РВ ФДМУ по Харківській області був складений також наказ про звільнення, з позначенням його заднім числом 08.09.2016 року, оскільки згідно статей 47 та 116 КЗпП України грошовий розрахунок при звільненні позивача передувати складенню наказу про звільнення.

Натомість згідно з листком непрацездатності від 09.09.2016 року серії АГВ №475451 ОСОБА_1 перебував на лікарняному за тимчасової непрацездатності саме 09.09.2016 року. Зазначені обставини зумовили позивача знову звернутись до суду із означеним позовом.

Між тим суд зазначає, що ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд :

- визнати протиправним та скасувати наказ регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08.09.2016 № 120 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення 08.09.2016 з посади державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку;

- поновити ОСОБА_1 на посаді державного службовця - головного спеціаліста Відділу правового забезпечення регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з 08.09.2016;

- стягнути з регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.09.2016 по дату поновлення на посаді;

- присудити до негайного стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області суми за період часу вимушеного прогулу з 09.09.2016 по 10.10.2016, а також зобов'язати здійснити повний розрахунок за решту часу вимушеного прогулу по день поновлення ОСОБА_1 на посаді за відповідним наказом з особового складу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017, було відмовлено в задоволенні зазначеного позову.

За результатом касаційного перегляду справи, постановою Верховного Суду від 05.12.2018, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову. В решті постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 залишено без змін.

Так, вказаними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, було надано оцінку обставинам, які стали підставою звільнення ОСОБА_1 та прийняття рішення про звільнення позивача, а саме наказу РВ ФДМУ по Харківській області від 08.09.2016 № 120.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 в частині відмови в задоволенні позову з підстав обґрунтованості висновків відповідача щодо порушення позивачем Присяги та правомірності прийняття наказу про звільнення, судом апеляційної та касаційної інстанції залишено без змін.

03.04.2018 ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд постанови Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 по справі 820/5040/16 за нововиявленими обставинами, в якій просив зазначену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 відмовлено в задоволені заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду від 28.02.2017 по адміністративній справі №820/5040/17 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу .

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року по справі № 820/5040/16 залишено без змін.

Отже, фактично предметом розгляду справи №820/5040/16 є таким же, що і у справі №520/4058/19 .

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач розпочав процедуру звільнення ОСОБА_1 під час перебування останнього на лікарняному суд не приймає до уваги, оскільки "підготовка до звільнення" не є тотожним "звільненню". Крім того, суд звертає увагу про безпідставність доводів позивача, оскільки наказ про звільнення від 08.09.2016 року передував даті, з якої позивач перебував на лікарняному, а саме: з 09.09.2016 року.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що є такі, що набрали законної сили судові рішення (по справі № 820/5040/16) у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, через що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до п. 2 ч.1 ст.170 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст. ст. 9,170, 242, 243,248, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шляхова О.М.