Справа № 826/1313/17
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2019 року м. Київ № 826/1313/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії: головуючого судді Качура І.А., суддів Келеберди В.І., Федорчука А.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Міністерства внутрішніх справ України до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Міністерство внутрішніх справ України (далі - позивач, МВС України) з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 49942884 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»;

визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо направлення на адресу МВС України вимоги державного виконавця від 22.11.2016 №16-11-4/19 у виконавчому провадженні № 49942884;

визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 14.12.2016 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 49942884;

визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 14.12.2016 про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП № 49942884;

зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49942884 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з фактичним виконанням виконавчого листа №813/1219/15, виданого 26.11.2015 Львівським окружним адміністративним судом.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що оскільки позивачем як боржником відповідно до повноважень та в межах компетенції рішення суду виконано, а тому дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 49942884 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Також позивач вказує на протиправні дії відповідача щодо безпідставного, на його думку, винесення постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, а також надіслання вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав копії матеріалів виконавчого провадження №49942884, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні судом ухвалено про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено наступне.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 у справі №813/1219/15 задоволено: визнано неправомірними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо пересилання звернення ОСОБА_1 від 17.01.2015 до Державної міграційної служби України, зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.01.2015.

На підставі виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 № 813/1219/15 про зобов'язання МВС України розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.01.2015 головним державним виконавцем ВДВС Міністерства юстиції України Біловолом В.О. відкрито виконавче провадження №49942884.

З метою виконання рішення суду МВС України розглянуто звернення ОСОБА_1 від 17.01.2015 та надано відповідь листом МВС України від 01.03.2016 № 3130/05/12-2016, про що позивачем повідомлено державного виконавця та, у зв'язку з виконання рішення суду, просив закінчити виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

02.12.2016 на адресу МВС України надійшла вимога виконавця від 22.11.2016 №16-11-4/19, в якій зазначено, що у зв'язку з тим, що станом на 22.11.2016 інформація щодо виконання рішення суду до відділу не надходила, оскільки МВС України не надано відповідних документів щодо приведення підзаконних актів до вимог законодавства, зобов'язано МВС України виконати вимоги виконавчого листа №813/1219/15 від 26.11.2015, що видав Львівський окружний адміністративний суд про зобов'язання МВС України розглянути звернення ОСОБА_1 від 17.01.2015, про що письмово повідомити державного виконавця в триденний термін з моменту отримання даної вимоги.

В подальшому, 23.12.2016 МВС України отримано постанови державного виконавця від 14.12.2016 про стягнення виконавчого збору та від 14.12.2016 про накладення штрафу, в яких останній постановив стягнути з боржника (МВС України) виконавчий збір у розмірі 2040,00 грн. та штраф у розмірі 5100,00 грн.

Позивач не погоджується з вищевказаними діями та бездіяльністю відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, діючим законодавством України передбачено можливість оскарження сторонами, іншими учасниками та особами рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання судового рішення саме до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, МВС України оскаржує дії органу державної виконавчої служби щодо направлення на адресу позивача вимоги державного виконавця, щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, а також бездіяльність щодо неприйняття постанови про закінчення виконавчого провадження в межах виконавчого провадження № 49942884 з примусового виконання виконавчого листа №813/1219/15, виданого 26.11.2015 Львівським окружним адміністративним судом.

Боржником за вказаним виконавчим провадженням №49942884 є МВС України, стягувачем - ОСОБА_1

Частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням наведеного, оскільки у даному випадку позивач є стороною виконавчого провадження (боржник), який оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №49942884, відкритому з примусового виконання виконавчого листа, виданого 26.11.2015 Львівським окружним адміністративним судом у справі №813/1219/15, належним судом для розгляду відповідного позову є саме Львівський окружний адміністративний суд.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.05.2018 у справі № 826/9930/17.

Так, у відповідності до пункту 3 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З аналізу наведених вище норм та встановлених обставин слідує, що оскільки виконавчий лист №813/1219/15 виданий Львівським окружним адміністративним судом, а позивач оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця в рамках виконавчого провадження №49942884 з примусового виконання вказаного виконавчого листа, адміністративна справа № 826/1313/17 не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Окружного адміністративного суду міста Києва.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо підсудності даної справи саме Львівському окружному адміністративному суду та наявності правових підстав для її передачі за належною територіальною юрисдикцією.

Керуючись вимогами ст.ст. 29, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Передати адміністративну справу № 826/1313/17 за позовом Міністерства внутрішніх справ України до відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвала набуває законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

А.Б. Федорчук