Справа № 160/7690/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 квітня 2019 року Справа №160/7690/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ількова В.В.,

при секретарі: Мартіросян Г.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року справі № 160/7690/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), з 01.06.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо несвоєчасного поновлення пенсійних виплат та невиплати пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), за весь минулий час, тобто за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), належної йому пенсії за весь минулий час, а саме за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати у місячний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання постанови суду відповідно до статті 382 КАС України;

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України допустити негайне виконання постанови суду в частині виплати пенсії у межах суми за один місяць.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що правом на отримання пенсії по інвалідності (2 група інвалідності з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС) відповідно до положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" він користується з 2011 року, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 (бланк серія НОМЕР_3). Згідно з довідкою № /120300414 від 25.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Чечелівської районної у місті ради, позивач перемістився з тимчасово окупованої території в м. Антрацит Луганської області до м. Дніпро та зареєстрував місце свого перебування за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Макарова, б. 13, кв. 7. Позивач з 01.01.2017 року (розпорядження від 21.12.2016 року) був прийнятий на облік Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де позивач отримував пенсію по інвалідності. Однак, з 01.06.2018 року відповідач припинив виплату пенсії позивачу. 04.07.2018 року позивач особисто звернувся до відповідача із заявою про відновлення пенсійних виплат, але відповідач поновив виплату поточної пенсії лише з 01.08.2018 року і не виплатив пенсію за минулий час, а саме за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року. Отже, виплату пенсії за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року, Пенсійним фондом не здійснено. Позивач вважає, що ненарахування пенсії за цей період порушують його права на належне соціальне забезпечення, в зв'язку з чим, звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ОКПП НОМЕР_1), з 01.06.2018 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо несвоєчасного поновлення пенсійних виплат та невиплати пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), належної йому пенсії за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року.

16.04.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника ОСОБА_1, надійшла заява, в якій останній просить:

- визнати протиправною бездіяльність, вчинену суб'єктом владних повноважень, а саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року у адміністративній справі № 160/7690/18.

Заява обґрунтована тим, що станом на сьогодні, заборгованість по пенсії не виплачена, тобто судове рішення до теперішнього часу не виконане. 13.02.2019 року на підставі заяви позивача про виконання судового рішення та виконавчого листа, отриманого в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження ВП №58361828. Листом від 27.02.2019 року за вих. № 4659/08-01/26 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило державного виконавця про те, що начебто ним було добровільно виконано судове рішення, а саме позивачу проведено нарахування невиплаченої пенсії за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 7 405,20 грн., що у зв'язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не визначено порядок щодо виплати соціальних виплат по внутрішньо переміщеним особам, які не виплачені за минулий час, тому управління позбавлено можливості провести виплату цієї заборгованості.

Ухвалою від 18.04.2019 року заяву про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року справі №160/7690/18 призначено до розгляду в судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не прибули.

Дослідивши матеріали справи суд встановив про таке.

05.11.2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено рішення, яким визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо припинення пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ОКПП НОМЕР_1), з 01.06.2018 року; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо несвоєчасного поновлення пенсійних виплат та невиплати пенсійних виплат громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), належної йому пенсії за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року.

Рішення набрало законної сили 06.12.2018 року.

У грудні 2018 року було видано виконавчі листи по справі № 160/7690/18.

13.12.2018 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року.

На виконання вказаного рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало лист від 27.02.2019 року № 4659/08-01/26, в якому зазначено про те, що Пенсійним фондом було добровільно виконано судове рішення, а саме позивачу проведено нарахування невиплаченої пенсії за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року, включно в розмірі 7 405,20 гривень.

Відповідно до п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», суми пенсійних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в Пенсійному фонді України, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не визначений порядок виплати соціальних виплат по внутрішньо переміщеним особам, які не виплачені за минулий період, тому Головне управління позбавлене можливості провести виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1, проведено нарахування невиплаченої пенсії за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року, включно у розмірі 7405,20 гривень.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду із цією заявою.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов'язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований, у тому числі, і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року було зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату громадянину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (код ОКПП НОМЕР_1), належної йому пенсії за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року набрало законної сили 06.12.2018 року.

Отже, суд звертає увагу, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_1 має право на стягнення заборгованості за той період, коли пенсія не виплачувалась. Відповідно, вчинити такі дії є обов'язком Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Проте, відповідач не виконує рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року, посилаючись на те, що Кабінетом Міністрів України не визначений порядок виплати соціальних виплат по внутрішньо переміщеним особам, які не виплачені за минулий період.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у справі Soering vs UK Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів і цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 р. вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, у справі «Півень проти України» Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади.

Невиконання рішення державного суду не може бути виправдане і відсутністю бюджетних видатків. Так, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

Крім того, у Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Враховуючи вказане, бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиконання в повному обсязі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року є протиправною, оскільки порушене відповідачем право на пенсію за вказаний період залишається не поновленим, а відповідач не дотримується вимог частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов'язку виконання всіма учасниками справи судового рішення, яке набрало законної сили.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви.

Відповідно до положень ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов'язків, неналежного виконання професійних обов'язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Частиною 5 ст.249 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, з урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк у продовж одного місяця з дня отримання ухвали для надання відповіді щодо виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного від 24.04.2019 року.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 249, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при виконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року справі №160/7690/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо прийнятого на виконання судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року по справі №160/7690/18 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вжити заходів щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 року у справі №160/7690/18 в частині сплати ОСОБА_1 заборгованості з виплати пенсії з 01.06.2018 року по 01.08.2018 року.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк у продовж одного місяця з дня отримання ухвали для надання відповіді щодо виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного від 24.04.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2, код ОКПП НОМЕР_1).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков