Справа № 1540/3517/18
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/3517/18
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчука В.О.

суддів: Шляхтицького О.І. , Семенюка Г.В.

при секретарі Андрушкевич М.Г.

за участю представника скаржника Ізобілін С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року прийнятого у письмовому провадженні (судя:Тарасишина О.М.) за правилами загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання зарахувати стаж роботи

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2018 року ОСОБА_3 (далі за текстом - ОСОБА_3, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, в якому позивач просить суд зобов'язати Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати до страхового стажу ОСОБА_3 жовтень місяць 2011 року, а також період служби у Збройних Силах з 31 серпня 1962 року по 28 грудня 1995 рік загальним строком 41 рік 5 місяців 13 днів, у тому числі строк пільгової служби у Збройних Силах в періоди з 08 вересня 1972 року по 13 вересня 1973 рік, з 14 вересня 1973 року по 10 листопада 1977 рік та з 14 листопада 1977 року по 27 жовтня 1980 рік, на пільгових умовах один місяць служби за два та починаючи з 01 квітня 2017 року провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_3 з урахуванням вказаного стажу, враховуючи фактично сплачені суми коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в Малиновському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В квітні 2018 року позивач отримав лист Малиновського об'єднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі, з якого дізнався, що при нарахуванні пенсії за віком, відповідачем не зараховано 8 років військової служби у пільгову обчислені та не зараховано до стажу "жовтень 2011 року", хоча позивач працював, сплачено внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, містяться відповідні відомості в трудовій книжці. Так, позивач неодноразово звертався з письмовими заявам до відповідача з метою усунення порушень при виплаті пенсії та вказував на невідповідність стажу в розпорядженні Пенсійного фонду, однак в листі від 11 квітня 2018 року, відповідач запропонував для вирішення питання не зарахованого стажу звернутись до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Малиновське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим скаржник просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Ухвалою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 310 КАС України справу розглянуто у відкритому судовому засіданні.

Обставини справи.

ОСОБА_3, з 01 квітня 2017 року перебуває на обліку в Малиновському об'єднаному управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі за текстом Законом №1058).

З 29 грудня 1995 року позивач перебував на обліку в Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців при головному управління ПФУ в Одеській області, як отримувач військової пенсії за вислугу років в статусі визначеному в п. а) ст. 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в якості - особи офіцерського складу.

У трудовій книжці ОСОБА_3 зазначено запис, що в період з 31 серпня 1962 року по 29 вересня 1995 рік.

Після того, з 1996 року та по теперішній час позивач працює.

Згідно витягу із наказу Міністра оборони України від 29 вересня 1995 року № о/546 загальна вислуга років військовослужбовця полковника ОСОБА_3 становить 32 роки 10 днів, а пільгова 41 рік.

Згідно виписки з особової справи ОСОБА_3, аркуш 9 (а.с. 22) та відповідних наказів командування військових частин (а.с. 23-30), позивач проходив службу у віддаленій місцевості (Магаданська область) в періоди:

з 08 вересня 1972 року по 13 вересня 1973 року;

з 14 вересня 1973 року по 10 листопад 1977 року;

з 14 листопада 1977 року по 27 жовтня 1980 року.

При цьому, в Розпорядженні органу пенсійного фонду (Малиновське об'єднане УПФУ м. Одеси) № 2775 від 17 травня 2017 року вказано військову службу в календарному обчисленні 33 роки 29 днів.

Позивач неодноразово звертався з письмовими заявам до відповідача з метою усунення порушень при виплаті пенсії та вказував на невідповідність стажу в розпорядженні Пенсійного фонду, однак в листі від 11 квітня 2018 року, відповідач запропонував для вирішення питання не зарахованого стажу звернутись до суду (а.с. 15).

Не погоджуючись з вказаним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно виписки з особової справи ОСОБА_3, аркуш 9 (а.с. 22) та відповідних наказів командування військових частин (а.с. 23-30), позивач проходив службу у віддаленій місцевості (Магаданська область) в періоди: з 08 вересня 1972 року по 13 вересня 1973 року; з 14 вересня 1973 року по 10 листопада 1977 року; з 14 листопада 1977 року по 27 жовтня 1980 року, таким чином до стажу ОСОБА_3 у пільговому обчисленні (один місяць за два) має бути зарахований період проходження військової служби з 08 вересня 1972 року по 13 вересня 1973 року; з 14 вересня 1973 року по 10 листопада 1977 року; з 14 листопада 1977 року по 27 жовтня 1980 року та період проходження військової служби у пільговому обчисленні (один місяць за два) за жовтень місяць 2011 року.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно ст. 4 Закону України № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей встановлюються Законом України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. їм надається також право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом, незалежно від місця проходження військової служби. При цьому всі види грошового забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ враховуються нарівні із заробітною платою робітників і службовців.

За змістом пункту "в" частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується, зокрема, військова служба, незалежно від місця проходження служби.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ встановлено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Частиною 1 ст. 52 Закону СРСР від 14 липня 1956 року "Про державні пенсії" визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 3 серпня 1972 року № 590, указами Президії Верховної Ради СРСР від 1 серпня 1945 року "Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі"; від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"; від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Пунктом 6 постанови № 590 передбачалось, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1982 року № 986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР "Про державні пенсії" затверджено Положення, відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР "Про державні пенсії".

Відповідно п. 55 цього ж Положення окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

Згідно з частиною 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов'язок і військову службу" військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України, пов'язаній із захистом Вітчизни.

Оцінка суду.

На підставі особливого характеру військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - постанова № 393), прийнятою відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з цим порядком до вислуги років зараховується дійсна військова служба у Радянській Армії, яка відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалась до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, і її обчислення (у тому числі на пільгових умовах) має здійснюватися у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо постановою не передбачено більш пільгових умов (абзац дев'ятий пункту 1 постанови № 393).

З урахуванням викладеного, як законодавство колишнього СРСР до 01 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали і передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Окрім того, згідно пункту 5 постанови № 393 вислуга років, яка була обчислена для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, до введення в дію Закону № 2262-ХІІ, перегляду не підлягає.

Аналогічні висновки були викладені Верховним судом України у постановах від 9 грудня 2014 року (справа № 21-406а14) та від 23 червня 2015 року (справа № 21-1000а15).

Крім того, згідно п.2.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей затверджене наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 особам, звільненим з військової служби, які мають право на пенсію відповідно до Закону, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: дійсна військова служба, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому разі обчислюється в порядку, установленому законодавством СРСР, якщо цим Положенням не передбачено більш пільгових умов зарахування часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (перелік внутрішніх військ СРСР наведений у додатку 1 до цього Положення).

Додатком 2 встановлено періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, один місяць служби за півтора місяця (пункт "в") та один місяць служби за два (пункт "б"): у віддалених місцевостях СРСР, перелічених у пункті 4 цього додатка, - зі строків, зазначених у цьому пункті, зокрема це служба у Магаданській області).

Так, згідно виписки з особової справи ОСОБА_3, аркуш 9 (а.с. 22) та відповідних наказів командування військових частин (а.с. 23-30), позивач проходив службу у віддаленій місцевості (Магаданська область) в періоди: з 08.09.1972р. по 13.09.1973р.; з 14.09.1973р. по 10.11.1977р.; з 14.11.1977р. по 27.10.1980р.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що оскільки згідно виписки з особової справи ОСОБА_3, та відповідних наказів командування військових частин позивач проходив службу у віддаленій місцевості (Магаданська область), таким чином до стажу ОСОБА_3 у пільговому обчисленні (один місяць за два) має бути зарахований період проходження військової служби з 08 вересня 1972 року по 13 вересня 1973 року; з 14 вересня 1973 року по 10 листопада 1977 року; з 14 листопада 1977 року по 27 жовтня 1980 року та період проходження військової служби у пільговому обчисленні (один місяць за два) за жовтень місяць 2011 року.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції, з якими погоджується колегія суддів.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат згідно вимог ст.139 КАС України не підлягає.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2018 року прийнятого у письмовому провадженні (судя:Тарасишина О.М.) за правилами загального позовного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Малиновського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про зобов'язання зарахувати стаж роботи - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 23 квітня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Шляхтицький О.І. Семенюк Г.В.