Справа № 420/613/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/613/19

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г. П.
Час і місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року по справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Носенка Сергія Борисовича ВП №58101889 від 17.01.2019 р. про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Доплату пенсії в сумі 91126,57 грн. буде виплачено згідно з Порядком погашення пенсійних виплат за рішенням суду та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №20-1 від 26.09.2018 р. Однак, 17.01.2019 р. відкрито виконавче провадження в частині стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн., не взявши до уваги, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. у справі №522/13690/17 було виконано.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн., - відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що на виконання судового рішення, яке набрало законної сили по справі №522/13690/17, позивачем 17.08.2018 самостійно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з 25.01.2017 року згідно довідки № 448 про нараховане грошове забезпечення, доплата пенсії за період з 25.01.2017 року по 11.06.2018 року, буде виплачена згідно Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649. При цьому вказано, що доплату за період з дня набрання законної сили рішенням суду, тобто з 12.06.2018 року по 31.08.2018 року у сумі 13479,85 грн., було зараховано на картковий рахунок пенсіонера 24.09.2018 року. Разом з цим зазначає, що під час виконання судового рішення державним виконавцем не вчинялись жодні виконавчі дії з примусового виконання судового акту, а вжиття відповідних заходів під час виконання рішення немайнового характеру, яке неможливо виконати без участі боржника, не передбачено чинним законодавством. Зазначені обставини у сукупності свідчать про необґрунтованість та неправомірність висновків виконавця про стягнення з позивача виконавчого збору, що є безумовною підставою для скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. у справі №522/13690/17 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: Одеський обласний військовий комісаріат про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії в частині вимог за період з 29.09.2015 р. по 24.01.2017 р. залишено без розгляду. Позов задоволено частково:

визнано протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії згідно Довідки про нараховане грошове забезпечення № 448 від 13.05.2017 р., які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед звільненням з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, який обчислюється з грошового забезпечення до складу якого включені щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за перебування в зоні АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, винагорода за виконання поставлених бойових завдань на території противника, які отримував ОСОБА_1 протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 25.01.2017 року;

в іншій частині позову відмовлено .

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018р. у справі №522/13690/17 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. залишено без змін.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з 17.01.2019 р. перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 522/13690/17, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 17.09.2018 р. про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 25.01.2017 р.

17.01.2019 р. державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст.3,4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для виконання та стягувачу до відома.

17.01.2019 р. державним виконавцем відповідно до вимог ст.ст.3,4, 24,25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

24.01.2019 р. на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли постанови ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, ВП № 58101889 від 17.01.2019 р. про стягнення виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Не погодившись з зазначеними постановами позивач оскаржив їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, дійшов висновку, що за правилами статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору, а відповідач, приймаючи оскаржувані постанови, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому підстав для їх скасування не має.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно із ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Слід зазначити, що відповідно до ч. 5 вказаної статті Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 9 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм показав, що за примусове виконання виконавчого документа справляється відповідний збір, про що державний виконавець зобов`язаний зазначити при відкритті виконавчого провадження та прийняти окреме рішення про стягнення з боржника виконавчого збору.

Таким чином, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

При цьому, колегія суддів враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 затверджений механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Так, у Порядку від 22.08.2018 року №649 терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Відповідно до п. п. 5, 6 Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Згідно із п.п. 8, 9, 10 Порядку від 22.08.2018 року №649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Рішення оформляються протоколом, у якому за наявності підстав зазначаються пропозиції щодо перерахунку коштів на рахунок боржника. Протокол підписується всіма членами комісії і подається Голові правління Пенсійного фонду України, який не пізніше трьох робочих днів приймає рішення про виділення коштів.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Відповідно до п. 11 Порядку від 22.08.2018 року №649 боржник у триденний строк повідомляє стягувачу про виділення коштів та не пізніше десяти робочих днів з дня надходження коштів у межах встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду виплати пенсії зобов`язаний здійснити виплату стягувачу суми, що підлягає виплаті, у порядку, встановленому статтею 47 зазначеного Закону.

В силу ч. 1 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 року №794-VII акти Кабінету Міністрів України (постанови і розпорядження) є обов`язковими для виконання.

Аналізуючи наведені правила, колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій, а лише визначає порядок виплати вже перерахованих пенсій.

Водночас, дотримання боржником правил вказаного акту центрального органу виконавчої влади, не може свідчити про фактичне виконання судового рішення, у тому числі в даному випадку, до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення.

При цьому, обґрунтовуючи доводи про протиправність оскаржуваних рішень, позивач посилається на те, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду по справі № 522/13690/17, передбачених ст. 10 Закону, оскільки рішення суду виконано позивачем самостійно.

Колегія суддів, не приймає до уваги дані доводи апелянта, оскільки, як зазначалось вище, вказане рішення виконано не в повному обсязі.

При цьому, в даному випадку, жодних передбачених Законом підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження на час винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження не встановлено.

На час відкриття виконавчого провадження, відомості, про повне фактичне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку, у державного виконавця були відсутні, у зв`язку із чим у виконавця виник обов`язок вирішити питання про стягнення виконавчого збору та прийняти оскаржувані за цим позовом постанови.

Враховуючи викладене, оскільки при відкритті виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний вирішити питання про стягнення з боржника виконавчого збору, до відкриття виконавчого провадження фактично боржником судове рішення виконано не було, обставини, які б свідчити про відсутність підстав для справляння збору, під час розгляду справи не підтвердились, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість і правомірність оскаржуваних постанов державного виконавця та відсутність підстав для їх скасування.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 23 квітня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова