Справа № 818/929/17
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 818/929/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Кунець О.М., м. Суми) від 15.08.2017 року (повний текст рішення складено 21.08.2017 р.) по справі № 818/929/17 за позовом ОСОБА_1 до Т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції України в Сумській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом в якому з урахування наданих уточнень просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2, що полягає в ненаданні інформації на питання 2 заяви позивача №215 від 16.05.2017 року;

- визнати неправомірною бездіяльність т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 щодо невиконання вимог позивача, викладених в пункті 3 його заяви №215 від 16.05.2017 року;

- зобов'язати т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 надати відповідь на питання 2 заяви ОСОБА_1 від 16.05.2017 року №215.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 16.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області із заявою №215, у якій просив внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ст.ст. 190,364 та 366 КК України, які скоїли працівники Лебединського ЦОС та СД ПАТ "Укрпошта". Також у пункті 2 заяви просив, якщо до внесення вказаних відомостей в ЄРДР буде проведена будь-яка перевірка з даного приводу, назвати осіб, які ініціювали та виконали цю перевірку та вказати Закони, якими вони керувались при проведенні перевірки. Крім того, у пункті 3 заяви позивач просив залучити його до перевірки у випадку, якщо Лебединський ВП буде її проводити.

Проте, з листа відповідача від 26.05.2017 №7491, який було надіслано позивачу на його звернення вбачається, що Лебединський ВП ГУНП в Сумській області не надав відповіді на пункти 2 та 3 заяви ОСОБА_1, а саме: повідомлено позивача про проведення перевірки, однак не названі особи, які ініціювали та виконали перевірку, не вказані закони, якими вони керувались при проведенні цієї перевірки. Крім цього, не зважаючи на те, що перевірку проведено, позивача до її проведення не було залучено.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.08.2017 року адміністративний позов задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність т.в.о. начальника Лебединського ВП ОСОБА_2, щодо ненадання інформації викладеної у питанні 2 заяви ОСОБА_1 №215 від 16.05.2017 року.

Визнано неправомірною бездіяльність т.в.о. начальника Лебединського ВП ОСОБА_2, щодо невиконання вимог ОСОБА_1 викладених у пункті 3 заяви №215 від 16.05.2017 р., а саме: незалучення ОСОБА_1 до перевірки, позбавлення ОСОБА_1 взяти участь у цій превірці та бути присутнім ОСОБА_1 при розгляді його заяви.

Зобов`язати т.в.о. начальника Лебединського ВП ОСОБА_2 надати відповідь на питання 2 заяви ОСОБА_1 від 16.05.2017 р. №215.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Сумській області (м.Суми, вул.Г.Кондратьєва, 23, ідентифікаційний код 40108777) на користь ОСОБА_1 93 грн. 63 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Відповідач-2, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить скасувати постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.08.2017 року та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області було задоволено частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.08.2017р. по справі № 818/929/17 скасовано.

Прийнято ухвалу, якою провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції України в Сумській області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії закрито.

ОСОБА_1 не погодившись с вищезазначеною ухвалою подав касаційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р. і залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного суду України від 06.02.2019 р. було скасовано ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 р., а справа направлена до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 16.05.2017 року звернувся до начальника Лебединського ВП ГУНП в Сумській області із заявою №215, у якій просив:

1. Внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ст. 190,364 та 366 КК України по факту шахрайства, службового підроблення та зловживання службовим становищем вчинених працівниками Лебединського ЦОС та СД ПАТ «Укрпошта».

2. Якщо до внесення зазначених позивачем відомостей в ЄРДР буде проведена будь яка перевірка з даного приводу, просив назвати осіб які ініціювали та виконали цю перевірку, а також вказати закони якими вони керувались при проведенні перевірки.

3. Якщо Лебединський ВП все ж таки буде проводити перевірку, без внесення відомостей до ЄРДР, то просив залучити його до цієї перевірки. "(а.с.4 ).

За результатом розгляду вказаної заяви, листом від 26.05.2017 №7491 Лебединський ВП ГУНП в Сумській області повідомило ОСОБА_1 про те, що було проведено перевірку, в ході якої встановлено, відсутність ознак кримінальних правопорушень та про неможливість внесення відомостей до ЄРДР (а.с.5).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що Т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2 та Головне управління Національної поліції в Сумській області як суб'єкти владних повноважень, не довели належними та допустимими доказами факт розгляду заяви позивача у відповідності до вимог діючого законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Положеннями частини першої статті 1 Закону № 393/96-ВР передбачено право громадян України на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначенням статті 3 цього Закону заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду; якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення; у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями (стаття 7 вказаного Закону).

За приписами статей 15 та 18 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади зобов'язані, зокрема: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз'яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Виходячи з матеріалів справи, колегія судів зазначає, що в порушення вимог ст.19 Закону України "Про звернення громадян", позивачу не було надано відповідь щодо всіх порушених у заяві питань, а саме, не повідомлено заявника щодо перевірки, не названі особи, які ініціювали та виконали перевірку, не вказані Закони, якими вони керувались при проведенні перевірки.

Таким чином, заява позивача не розглянута по суті, заявнику не надано повну та обґрунтовану відповідь на поставлені в зверненні питання.

Крім того, з його заяви вбачається, що позивач мав бажання бути присутнім під час проведення перевірки.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги.

Однак , відповідач не забезпечив ОСОБА_1 реалізацію цих прав, не зазначивши жодних причин

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості бездіяльності т.в.о. начальника Лебединського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_2, що полягає в ненаданні інформації на питання 2 та 3 заяви позивача №215 від 16.05.2017 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 15.08.2017 року по справі № 818/929/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 24.04.2019 року