Справа № 200/14646/18-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 р. Справа№200/14646/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Шинкарьової І.В.,

при секретарі судового засідання - Заїченко Я.В.,

за участю:

позивача - не з'явилась,

представника позивача - ОСОБА_1 за ордером,

представника відповідача - Настобурко С.І. за довір.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними в частині надання та передачі в оренду земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,99 га через перевищення та привласнення повноважень,-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2018 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області (далі відповідач) про визнання дій протиправними в частині надання та передачі в оренду земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,99 га через перевищення та привласнення повноважень, які виразились у винесенні неправомірного розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 26 квітня 2010 року № 147 «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 17 жовтня 2018 року вона отримала від відповідача розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 квітня 2010 року № 147 «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар», з якого дізналась, що відповідач безпідставно надав в оренду належно їй нерухоме майно іншій особі. На підставі чого просить визнати дії відповідача щодо прийняття незаконного рішення - розпорядження голови Костянтинівської РДА від 26 квітня 2010 року № 147 «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та укладання його на підставі договору оренди за відсутності відповідних текстових, графічних матеріалів, а також без визначення правового статусу, місця розташування земельних ділянок протиправними в частині надання та передачі в орендну земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,99 га, через перевищення та привласнення повноважень відповідачем.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року відкрито провадження по адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено у підготовче судове засідання на 15 січня 2019 року (арк. справи 1).

15 січня 2019 року за клопотанням відповідача, підготовче судове засідання відкладено на 12 лютого 2019 року.

08 лютого 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду відповідачем поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти адміністративного позову. У відзиві відповідач зазначив, що саме на підставі статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток», 19 травня 2010 року райдержадміністрація уклала договір оренди землі з СТОВ «Хлібний дар», загальною площею 49,9300 га із земель сільськогосподарського призначення до моменту оформлення власником земельної ділянки (позивача) права власності на земельну ділянку. Згідно розпорядження райдержадміністрації від 24 липня 2017 року, земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2, була виділена в натурі позивачу. 03 серпня 2017 року за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, площею 4,99 га, розташовану на території Віролюбівської сільської ради.

Відповідач у відзиві зазначив, що до 03 серпня 2017 року виділення цієї земельної ділянки в натурі позивачці в порядку спадкування після смерті її матері, належало право на земельну частку (пай) члена КСП «Красний партизан» розміром 6,16 умовних кадастрових га. Відповідач також зазначив, що на момент укладання Костянтинівською райдержадміністрацією 19 травня 2010 року договору оренди землі, позивач не оформила права власності на земельну ділянку, яка не була виділена в натурі, тому вважає, що лише після державної реєстрації спадкоємці набувають права власності на земельну ділянку. Також відповідач звертає увагу суду на те, що питання про зарахування орендної плати на рахунок Віролюбівської сільської ради було предметом розгляду у місцевому суді по справі № 233/1539/18, яким у позові було відмовлено. На вищезазначених підставах відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 34-39).

12 лютого 2019 року оголошена перерва у підготовчому судовому засіданні на 26 лютого 2019 року.

26 лютого 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду представником відповідача подані письмові пояснення в яких зазначено, що позивач реалізував своє справо вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) лише у 2017 році, результатом якого було прийняття розпорядження Костянтинівською райдержадміністрацією від 03 лютого 2017 року № 18 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_3» та затвердження технічної документації розпорядженням голови Костянтинівської РДА від 24 липня 2017 року № 215. Тому вважає винесене розпорядження Костянтинівською РДА від 26 квітня 2010 року про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в оренду земельної ділянки НОМЕР_2 - 0016 кадастрові номери правомірним та прийнятим на законних підставах. В зв'язку із чим, просить у задоволенні позовних вимог відмовити (арк. справи 82-85).

26 лютого 2019 року по справі оголошена перерва у підготовчому судовому засідання на 07 березня 2019 року.

27 лютого 2019 року представником позивача через відділ діловодства та архівної роботи суду подана відповідь на відзив відповідача, в якому представник позивача зазначив, що предметом позову є порушення спадкових справ та право власності позивача на земельну ділянку, при цьому зазначив, що позивач оскаржує не тільки протиправні дії відповідача, а і акт індивідуальної дії. Зазначає, що з пояснень відповідача у відзиві на позов вбачається що відповідач визнає те, що надав в оренду саме нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки. Оскільки акт про обстеження земельних ділянок, був складений 12 травня 2010 року, тобто після розпорядження Костянтинівської РДА від 24 квітня 2010 року, який оскаржує позивач, що не є логічним у розумінні позивача. Вважає, що сертифікати на право на земельну частку (пай) прирівняні до право установчих документів та засвідчують право власників таких сертифікатів, які взяли участь у розподілі земельних часток, самостійно володіти, користуватись та розпоряджатися земельною часткою (паєм), що узгоджується з положенням пункту 3 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки». Тобто, позивач вважає, що відповідач своїми діями змінив правовий статус земельної частки (паю) що належить позивачу і визначив їх без правових підстав. В зв'язку з чим вважає, що відповідач своїми протиправними діями та виданим правовим актом індивідуальної дії, надаючи дозвіл на складання проекту землеустрою порушив право власності позивача на земельну частку (пай), фактично зробив неможливим володіти, користуватись та розпоряджатись об'єктом земельних правовідносин. Вважає, що спадкоємець, а саме позивач, мав право на спадщину відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України за відсутності свідоцтва права на спадщину. На підставі чого, відповідач приймаючі розпорядження № 147 від 26 квітня 2010 року до червня 2018 року позбавив позивача володіти та користуватись спадковим майном, а саме: земельною часткою (паем) (арк. справи 146-148).

07 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі у судовому засіданні та призначено до судового розгляду по суті на 26 березня 2019 року.

26 березня 2019 року по справі у судовому засіданні оголошено перерву до 02 квітня 2019 року.

02 квітня 2019 року по справі оголошена перерва до 04 квітня 2019 року.

04 квітня 2019 року представником відповідача через відділ діловодства та архівної роботи суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до статті 122 КАС України.

04 квітня 2019 року по справі оголошена перерва до 11 квітня 2019 року.

11 квітня 2019 року представником відповідача через відділ діловодства та архівної роботи суду подана заява з проханням не розглядати клопотання від 04 квітня 2019 року.

11 квітня 2019 року по справі оголошена перерва до 22 квітня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 лютого 2010 року розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 49 СТОВ «Хлібний дар» наданий дозвіл на складання проекту землеустрою на відведення ділянок (не витребуваних часток (паї) громадян - колишніх членів КСП «Красний партизан») для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у довгострокову оренду протягом 10 років до моменту витребування загальною площею - 49.93 га, у тому числі: ріллі - 49,93 га, розташованих на території Віролюбівської міської ради Костянтинівського району. Відповідно до пункту 2 цього розпорядження, СТОВ «Хлібний дар» запропоновано подати до райдержадміністрації проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розгляду та твердження в установленому законом порядку (арк. справи 97).

Висновком відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища у Донецькій області від 21 квітня 2010 року за № 11/79, погоджено проект землеустрію щодо відведення земельних ділянок у довгострокову аренду СТОВ «Хлібний дар», площею 49,9300 га (арк. справи 108).

26 квітня 2010 року за розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 146 був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які надаються СТОВ «Хлібний дар» у довгострокову оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Даним розпорядженням надані СТОВ «Хлібний дар» земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11 загальною площею - 49,9300 га, в тому числі: ріллі - 49,9300 га, у довгострокову оренду на 10 років до моменту витребування, які розташовані на землях сільськогосподарського призначення (запас, не витребувані земельні частки (паї) громадян членів КСП «Красний партизан») Віролюбівської сільської ради за межами населених пунктів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (арк. справи 22).

26 квітня 2010 року за № 147, розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації, розглянувши проект землеустрію щодо відведення земельних ділянок, які надавались у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розроблений підприємством «Азітмут», затверджений проект землеустрію щодо відведення земельних ділянок та надані СТОВ «Хлібний дар» земельні ділянки за кадастровими номерами: НОМЕР_2; НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; НОМЕР_7; НОМЕР_8; НОМЕР_9; НОМЕР_10; НОМЕР_11; загальною площею - 49,9300 га, в тому числі: ріллі - 49,9300, та надано у довгострокову оренду строком на 10 років до моменту витребування, які розташовані на землях сільськогосподарського призначення (запас, не витребувані земельні частки, паї) громадян колишніх КСП «Красний партизан» Віролюбівської міської ради за межами населених пунктів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Встановлена величини орендної плати за використання земельних ділянок у розмірі 3% від грошової оцінки цих земель (акр. справи 137).

29 квітня 2010 року директор СТОВ «Хлібний дар» звернувся до голови Костянтинівської районної державної адміністрації з проханням встановити ставку орендної плати на земельну ділянку площею 49,9300 га в розмірі 1/5 % від грошової оцінки на перший рік освоєння у зв'язку з не обробленням виділених земель майже п'яти років(арк. справи 43).

Відповідно до акту обстеження земельних ділянок, які передавались в довгострокову оренду з земель колективної власності (не витребувані земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Віролюбівської сільської ради Костянтинівського від 12 травня 2010 року за результатами обстеження комісія прийшла до висновку, що для оброблення та використання у сільському господарстві земельних ділянок, загальною площею 49,9300 га, з них ріллі: 49,9300 га які передаються в довгострокову оренду з земель колективної власності (не витребувані земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Віролюбівськї сільської ради Костянтинівського району, встановлена величина орендної плати за використання земельних ділянок за перший рік 1,5 % від їх нормативної оцінки, а в подальшому - 3% від їх нормативної грошової оцінки (арк. справи 42).

В зв'язку з чим, 19 травня 2010 року за розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації № 180, внесені зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 квітня 2010 року № 147, яким пункт 3 викладений в наступній редакції: п. 3. «Встановити величину орендної плати за використання земельних ділянок за перший рік у розмірі 1,5 %, а в подальшому 3 % від грошової оцінки цих земель» (арк. справи 139).

08 серпня 2016 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на право на земельну частку (пай) члена КСП «Красний партизан» розміром 6,16 умовних кадастрових гектарів, що належала померлої на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_12, виданого 20 липня 1996 року Костянтинівською районною державною адміністрацією від 13 травня 1996 року № 275 (арк. справи 11)

Розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 03 лютого 2017 року № 18, позивачу наданий дозвіл на складання технічної документації із землеустрію на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку із земель КСП «Красний партизан» орієнтовною площею 6,4 умовних кадастрових одиниць (арк. справи 10).

Розпорядженням голови Костянтинівської РДА від 24 липня 2017 року за № 215, земельна ділянка, загальною площею 4,9900 га була виділена в натурі позивачу (акр. справи 140-141).

Відповідно до розпорядження Голови Костянтинівської РДА від 03 лютого 2017 року № 18 позивачу надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку із земель КСП «Красний партизан» орієнтовною площею 6,4 умовних кадастрових одиниць для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Віролюбівської сільської ради Костянтинівського району (арк. справи 142-143 ).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 площею 4,99 га, зареєстровано 04 серпня 2017 року на підставі розпорядження голови Костянтинівської РДА від 24 липня 2017 року № 215 за ОСОБА_3 (арк. справи 9).

Листом від 28 липня 2017 року Костянтинівська РДА повідомила позивача про те, що земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 площею 4,9900 га увійшла до складу земельних ділянок загальною площею 49,9300 га із земель сільськогосподарського призначення (запас, не витребувані земельні частки (паї) колишніх членів КСП "Красний партизан"), переданих в оренду відповідно до укладеного 19 травня 2010 року між Костянтинівською РДА та ТОВ "Хлібний дар" договору оренди, що заходи з повернення земельної ділянки будуть вжиті після оформлення позивачем документів, що посвідчують право власності на зазначену земельну ділянку (арк. справи 16).

Після оформлення позивачем права власності на земельну ділянку, Костянтинівська РДА листом від 15 вересня 2017 року за вихідним № 2180/01-54 повідомила позивача про звернення до ТОВ "Хлібний дар" з приводу укладення додаткової угоди до договору оренди землі від 19 травня 2010 року та вилучення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2. В листі зазначено, що у позивача виникло право власності на земельну ділянку з моменту державної реєстрації майна (арк. справи 20 - 21).

Розпорядженням голови Костянтинівської РДА від 22 червня 2018 року за № 321, прийнято рішення про припинення права оренди на земельну ділянку загальною площею 4,99 га, яка раніше була надана ТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та про вилучення у ТОВ "Хлібний дар" земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2) загальною площею 4,99 га, раніше наданої в оренду строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (акр. справи 152, зворотній бік).

Суд, перевіривши подані сторонами документи та матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, встановив наступне.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 79- -1 Земельного Кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до змісту статті 3 Закону України «Про оренду землі», об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян юридичних осіб, комунальній власності або державної власності.

У статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року №899-IV, в редакції чинній на час винесення розпорядження Костянтинівської РДА від 26 квітня 2010 року № 147), зазначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно пункту 17 Прикінцевих положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Втім, суд зазначає, що сертифікат не визначає конкретно де розміщена частина землі, яке належить власнику земельного паю, а лише підтверджує наявність право особи на земельну частку (пай) і містить відомості про її вартість та розмір в умовних кадастрових гектарах, та є правовстановлюючими документами у випадку реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» у пункті 6 визначив, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Тобто, із визначено слідує, що у момент прийняття спадщини у спадкоємця виникають майнові права щодо об'єкта спадкування, у момент виникнення права власності пов'язаного їх державною реєстрацією цього майна.

У судовому засіданні встановлено представленими ним документами, що позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 08 серпня 2016 року, а саме на спадщину, яке складалось з права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Красний партизан», розміром 6,16 умовних кадастрових га, місцезнаходження якого: Костянтинівський район, Донецька область , що належала померлої ОСОБА_4 27 квітня 1998 року, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_12, виданого 20 липня 1996 року Костянтинівською районною державною адміністрацією від 13 травня 1996 року № 275, зареєстрованого 24 липня 1996 року (арк. справи 11).

Так, відповідач у судовому засіданні зазначив, що діяв в межах повноважень на підставі статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Згідно статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (в редакції чинній на час винесення розпорядження Костянтинівської РДА від 26 квітня 2010 року № 147) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

На підставі чого, як зазначив відповідач, 19 травня 2010 року з відповідачем був укладений договір оренди землі з ТОВ "Хлібний дар", згідно якого СТОВ "Хлібний дар" передано у строкове платне користування земельні ділянки, розташовані на території Веролюбівської сільської ради, загальною площею 49,9300 га із земель сільськогосподарського призначення (запас, не витребувані земельні частки (паї) громадян - колишніх членів КСП «Красний партизан»). До складу зазначених земельних ділянок увійшла і земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 загальною площею 4,99 га.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивач у 2018 році зверталась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Костянтинівської районної адміністрації Донецької області щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено. На підставі постанови Донецького апеляційного суду від 03 січня 2019 року, рішення залишено без змін.

Так, в рішенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 року визначений той факт, що на момент укладення Костянтинівською РДА 19 травня 2010 року договору оренди землі, позивач не оформила право власності на земельну ділянку, яка до того ж, на той час не була виділена в натурі, а позивачка тільки фактично прийняла спадщину у вигляді земельної частки (паю), отже укладення Костянтинівською РДА договору оренди землі від 19 травня 2010 року є правомірним і відповідає статті 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Окрім того, постановою Донецького апеляційного суду від 03 січня 2019 року визначено, що право власності на виділену позивачу в натурі земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 загальною площею 4,99 га зареєстровано за нею 03 серпня 2017 року. Згідно пояснень представника позивача зазначена земельна ділянка була повернута позивачу орендарем - ТОВ "Хлібний дар" на її усну вимогу восени 2017 року, що повністю відповідає як вимогам діючого законодавства, так і умовам договору оренди землі від 19 травня 2010 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 вересня 2018 (справа № 233/1539/18-а), яке залишене в силі постановою Донецького апеляційного суду від 03 січня 2019 року були встановлені обставини набуття права власності позивачем на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 загальною площею 4,99 га, 03 серпня 2017 року, а саме з моменту державної реєстрації, що повністю відповідає як вимогам діючого законодавства, так і умовам договору оренди землі від 19 травня 2010 року, а тому вказані обставини повторно не доказуються під час розгляду даної адміністративної справи.

З наведеного вище вбачається, що позивач до 2017 року не зверталась до відповідних органів з метою оформлення земельної ділянки, скориставшись цим правом на земельну частку (пай), шляхом звернення до Костянтинівської РДА про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу, результатом якого стало у подальшому реєстрація позивачем право власності на земельну ділянку, площею 4,99 га.

Представник позивача, в судовому засіданні звернув увагу суду, що спір виник с приводу дій відповідача, що передували наданню земельної ділянки позивача в оренду, а саме дії щодо прийняття рішення від 26 квітня 2010 року №147 «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва».

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що спірним рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Позивач зазначає, що наслідками незаконних та протиправних дій відповідача було порушено право власності позивача, вільно без перешкод користуватись нерухомим майном та надавати таке майно в оренду і отримувати за це кошти, за період з квітня 2010 року до 04 липня 2018 року. В той же час, позивачем не надано доказів втручання в користування земельною ділянкою, у судовому засіданні представник позивача пояснював, що позивач користувалась земельною ділянкою тривалий час, и необхідність її оформлення не виникала, та що ця дія це її право, а не обов'язок.

Суд не приймає довід позивача, щодо незаконного розпорядження відповідача від 18 лютого 2010 року № 49 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», як неправомірну дію відповідача, оскільки зазначене розпорядження є нормативним актом який є результатом реалізації певної управлінської дії, яке не є предметом розгляду в даній справі, доказів його незаконності відповідачем не надано.

Суд зазначає, що законодавець надав право володарям сертифікатів на земельну частку (пай) право на виділення земельних ділянок в натурі. На час виникнення спірних взаємовідносин законодавець навіть не обмежував в часі на її оформлення, тобто до відповідного оформлення позивач мала право на земельну частку пай. Як вірно зазначив представник позивача, позивачка могла скористатись цим правом на свій розсуд, в даному випадку позивачка вирішила тривалий час не реалізовувати свій сертифікат. У випадку, якщо власник сертифікату на земельну частку (пай) приймає для себе рішення не оформлювати земельну ділянку він повинен усвідомлювати можливі наслідки щодо такого рішення, особливо якщо вони прямо визначені в законі.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючі наведені обставини, а також те, що самі по собі дії щодо прийняття розпорядження голови районної державної адміністрації від 26 квітня 2010 року № 147 «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» не можуть порушувати право позивача, оскільки певні наслідки виникають після прийняття відповідачем певного управлінського рішення, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Щодо стягнення судового збору, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року позивач звільнена від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 5 статті 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1) до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області (, адреса місцезнаходження: 85143, Донецька обл., Костянтинівський район, село Іллінівка, ВУЛИЦЯ АДМІНІСТРАТИВНА, будинок 42/3) про визнання дії щодо прийняття незаконного рішення - розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області від 26 квітня 2010 року за № 147 «Про надання земельних ділянок у довгострокову оренду СТОВ «Хлібний дар» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та укладання його на підставі договору оренди за відсутності відповідних текстових, графічних матеріалів, також без визначення правового статусу, місця розташування земельних ділянок протиправними в частині надання та передачі в оренду земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_2 площею 4,99 га через перевищення та привласнення повноважень відповідача, - відмовити у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено у судовому засіданні 22 квітня 2019 року.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 26 квітня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Шинкарьова І.В.