Справа № 620/3977/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3977/18 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Ганечко О.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасування розпорядження відповідача від 21 листопада 2018 року про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на вісім років;

- зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити позивачу, починаючи з 22 серпня 2018 року пенсію відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на вісім років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році 2-ї категорії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у первинних документах на ім`я позивача помилково зазначені його ініціали, на підставі яких видані архівні довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України №179/1/7382 від 03.08.2016 та № 179/1/9890 від 17.08.2018. При цьому рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.11.2018 у справі №742/3086/18, яким встановлений факт належності вказаних довідок саме ОСОБА_1 не набрало законної сили на час подання такого рішення до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на підставі ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 15.06.1993 Чернігівською обласною державною адміністрацією.

22 серпня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав відповідні документи, зокрема, архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/7382 від 03.08.2016.

21 листопада 2018 року позивачем додатково на підтвердження права на пільгову пенсію було подано архівну довідку, видану Галузевим державним архівом Міністерства оборони України №179/1/9890 від 17.08.2018 та рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.11.2018 у справі № 742/3086/18 про встановлення факту належності позивачу архівних довідок, виданих Галузевим державним архівом Міністерства оборони України за №179/1/7382 від 03.08.2016 та № 179/1/9890 від 17.08.2018 про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Проте, розпорядженням від 21 листопада 2018 року відповідачем було відмовлено позивачу у призначенні пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з мотивів відсутності відомостей про роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження.

Листом від 21 листопада 2018 року № 5966/03 Прилуцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України повідомлено позивача, що з поданих ним документів не підтверджується саме його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, а також враховуючи те, що рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14.11.2018 у справі № 742/3086/18 не набрало законної сили, в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відмовлено.

Вважаючи зазначене рішення відповідача неправомірним, позивач звернувся до суд з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я врегульовано Законом України від 28.02.1991 р. №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №796-XII).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з статтею 26 Закону України від 09.07.2003 р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

За правилами абзацу 3 пункту 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме особам, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів - на 8 років.

Відповідно до статті 10 Закону №796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 65 Закону №796-XII документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №796-XII підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. №51 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

В пункті 10 цього Порядку уточнюється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Згідно з абзацом 7 підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Тому, право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Верховний Суд у постановах від 23.05.2018 року у справі №398/3509/16-а та від 27.02.2018 року у справі №344/9789/17 висловив правовий висновок щодо застосування положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Верховний Суд вказав, що єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема, призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо, є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Як вже було встановлено судом, позивач має посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорія), серії НОМЕР_1 , видане 15.06.1993 Чернігівською обласною державною адміністрацією; військовий квиток серії НОМЕР_2 від 09.11.1985; довідку Прилуцького обєднаного міського військового комісаріату від 19.08.2016 № 3232, згідно якої ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 19.09.1987 по 22.10.1987 в складі військової частини НОМЕР_3 ; довідку Прилуцького міського військового комісаріату від 16.11.1992 № 1/151 про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 19.09.1987 по 22.10.1987 в складі військової частини 75110 під час проходження дійсної строкової служби; архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/7382 від 03.08.2016

Статті 55 Закону №796-ХІІ надає особам право на отримання пенсії зі зниженням віку на 8 років за умови роботи в зоні відчуження в період з 1987 року не менше 14 днів.

Тому, оскільки матеріалами справи підтверджено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 1987 року не менше 14 днів, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо підтвердженого права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції, так як наявні документи, які долучені до матеріалів справи, містять дані на підтвердження факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 19.09.1987 по 22.10.1987 та які є достатніми для призначення йому пільгової пенсії, передбаченої ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: