Справа № 320/501/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 квітня 2019 року № 320/501/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

за участю сторін:

- позивач: ОСОБА_1,

- представники відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 03.04.2019 №02-28/979, ОСОБА_3, довіреність від 03.04.2019 №02-28/972,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 20.12.2018 №10 тридцять п'ятої сесії Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яким ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- зобов'язати Гатненську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.12.2018 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в розмірах, не більше 0,08 гектара, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Молодіжна (відповідно до доданих графічних матеріалів).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/501/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання.

У підготовче судове засідання, призначене на 18.04.2019, з'явились позивач та представники відповідача.

Суд зазначає, що у підготовчому судовому засіданні 18.04.2019 позивачем заявлено усне клопотання про закриття провадження в адміністративній справі №320/501/19 у зв'язку з тим, що даний спір не є публічно-правовим.

Присутні у підготовчому судовому засіданні 18.04.2019 представники відповідача проти закриття провадження у справі на підставі того, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства не заперечували.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на адресу Гатненської сільської ради, в якій порушив питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Молодіжна, ділянка розміщена між ділянками з кадастровими номерами: :01:006:5220, :01:006:5027, :01:006:5011, :02:009:5011 (а.с.13).

У вищевказаній заяві позивачем відмічено, що розташування та призначення земельної ділянки не суперечить Генеральному плану с. Гатне, виходячи з аналізу рішень Гатненської сільської ради, які розміщені на офіційному сайті, та довідки форми 6-зем, ділянка є вільною.

Розглянувши клопотання громадянина України ОСОБА_1 (вх. №К-1522 від 19.12.2018) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0800 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, вул. Молодіжна, с. Гатне, Гатненська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області на тридцять п'ятій (позачерговій) сесії VII скликання прийняте рішення від 20 грудня 2018 року №10, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (а.с.21).

Підставою для прийняття вищевказаного рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність слугувало те, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб.

Вказана відмова відповідача і стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Під час розгляду справи, 18.04.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшли пояснення про фактичні підстави для відмови у наданні земельної ділянки, в яких повідомлено, що відповідно до заяви позивача від 18.12.2018 запитувана земельна ділянка межує з земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:006:5220, :01:006:5027, :01:006:5011, :02:009:5011, та відповідно має чотирьох суміжних землевласників.

У свою чергу, як вказано відповідачем, до Гатненської сільської ради Києво- Святошинського району Київської 09.10.2018 року за вх. № Б-1315 надійшло клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0830 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Польова, с. Гатне, від громадянки України ОСОБА_4. До клопотання було додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та кадастровий план земельної ділянки.

Відповідач відмітив, що за результатами голосування депутатів сьомого скликання тридцять третьої сесії Гатненської сільської ради було прийнято рішення №45 від 09 жовтня 2018 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_5».

Також відповідачем повідомлено, що до Гатненської сільської ради надійшло клопотання ТОВ «Науково-Виробнича фірма «ГЕОКАДАСТР ПЛЮС» (вх.№371 від 25.03.2019) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_4, загальною площею 0,0830 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: вул. Польова, с. Гатне, Києво-Святошинського району Київської області (кадастровий номер :01:006:5090). За результатами голосування депутатів сьомого скликання тридцять девятої (позачергової) сесії Гатненської сільської ради було прийнято рішення №28 від 29 березня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачу у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5».

Крім цього, відповідачем вказано, що земельна ділянка :01:006:5027 в описі своїх меж та відповідно до Генерального плану межує із землями загального користування (вул. Польова). Відповідно, територія, позначена на графічних матеріалах, доданих ОСОБА_1, накладається на місця загального користування - дорогу вул. Польова.

Таким чином, як відмічено відповідачем, комісія дійшла висновку, що зазначена на графічних матеріалах земельна ділянка перебуває у користуванні інших осіб, а саме Територіальної громади с. Гатне в особі Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області й громадянки ОСОБА_4, та не може передаватись у власність відповідно до п. б ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України.

Однак у контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між його суб'єктами, суд вважає, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України указав, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі Занд проти Австрії висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття «адміністративна справа», у відповідності до якого такою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічно-правовий спір» означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість, визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Фактично спір у цій справі виник між позивачем та органом місцевого самоврядування з приводу оскарження протиправного, на думку позивача, рішення органу місцевого самоврядування щодо відмови у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність на безоплатній основі земельної ділянки за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Молодіжна, розміщеної між ділянками з кадастровими номерами: :01:006:5220, :01:006:5027, :01:006:5011, :02:009:5011, орієнтовною площею 0,0800 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

У той же час, на час звернення позивача, на основну частину земельної ділянки, позначеної на графічних матеріалах, доданих ОСОБА_1, рішенням Гатненської сільської ради на тридцять треій сесії сьомого скликання №45 від 09 жовтня 2018 року надано гр. ОСОБА_5 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0830 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: вул. Польова, с. Гатне, Києво-Святошинський район, Київська область.

Крім цього, на час звернення позивача, частина земельної ділянки, позначеної на графічних матеріалах, доданих ОСОБА_1, частково накладається на місця загального користування - дорогу вул. Польова, яка у свою чергу є комунальною власністю та перебуває у користуванні територіальної громади с. Гатне в особі Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Таким чином, предметом спору у цій справі є вимога позивача отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка передана у власність іншій особі та частково накладається на місця загального користування.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом (частина 5 статті 116 Земельного кодексу України).

За правилами частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до абзацу 1 частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 10 статті 118 Земельного кодексу України).

Отже, наведеними нормами права встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначені органи, уповноважені розглядати ці питання.

Поряд з цим, ОСОБА_7 Верховного Суду неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикційної належності спору, предметом якого є оскарження рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, у постановах від 21.03.2018 (справа №536/233/16-ц), 24.04.2018 (справа №401/2400/16-ц), 30.05.2018 (справа №826/5737/16), 19.06.2018 (справа №922/864/17) ОСОБА_7 Верховного суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Втім, як підтверджено матеріалами справи та й не заперечувалось позивачем у підготовчому засіданні, на час звернення позивача до відповідача із заявою від 18.12.2018 (вх. №К-1522 від 19.12.2018), запитувана земельна ділянка була передана у власність іншій особі - ОСОБА_5, та у територіальної громади с. Гатне в особі Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області існувало дійсне речове право на частину земельної ділянки, про яку зазначив позивач у своїй заяві.

Отже, у справі, яка розглядається, існує спір про право цивільне; звернувшись до суду з даним позовом, позивач фактично звернувся за захистом свого приватного інтересу, порушеного, на його думку, відповідачем шляхом прийняття рішення щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Таким чином, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває/втрачає речове право на нерухоме майно, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Аналогічні висновки викладені у постанові ОСОБА_7 Верховного суду від 15.05.2018 року у справі №809/739/17.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись відповідним місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен розяснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз'яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

У судовому засіданні 18.04.2019 проголошені вступна та резолютивна частини ухвали. Повний текст ухвали складений та підписаний 23.04.2019.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Закрити провадження в адміністративній справі №320/501/19 за позовом ОСОБА_1 до Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

2. Роз'яснити позивачу його право звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

3. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала у справі набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.04.2019 р.

Суддя Кушнова А.О.