Справа № 420/6563/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6563/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України про визнання протиправними дій, скасування запису щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (від 05.03.2019р. вхід.№8044/19), просить суд визнати незаконними дії Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо внесення до бази Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") обмежень по забороні відчуження відносно транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3; скасувати запис щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що обмеження по забороні відчуження відносно транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, внесено до бази даних Єдиного реєстру МВС України (АІПС «Автомобіль») на підставі листів УДАІ МВС України та Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ є незаконним, оскільки вчинено без достатніх правових підстав, та з порушенням процедури, що фактично обмежує, та порушує право власності позивача на майно, а тому повинно бути захищене в судовому порядку.

Відповідач - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовій заяві (від 15.04.2019р. вхід.№13600/19), наголошуючи, зокрема, що усі матеріали щодо внесення до бази даних Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") обмежень по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, знищено у зв'язку зі спливом строків зберігання.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Регіональний сервісний центр в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України з позовними вимогами також не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (від 15.02.2019р. вхід.№5586/19), наголошуючи, що відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, УДАІ ГУМВС України в Одеській області перебуває у стані припинення, і станом на сьогоднішній день ще не припинено. Водночас, РСЦ МВС в Одеській області не є правонаступником УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Крім того, третя особа наголошує, що інформацію щодо обмеження на транспортний засіб Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, до Єдиного державного реєстру МВС України внесено відповідним підрозділом УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.12.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/6563/18 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України про визнання протиправними дій, та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 06.03.2019р., з урахуванням положень ст.48 КАС України, судом замінено первісного відповідача - Регіональний сервісний центр в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України, належним відповідачем - Управлінням державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.03.2019р., відповідно до статті 49 КАС України, до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Регіональний сервісний центр в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України.

Ухвалою суду від 17.04.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, 17.04.2019р. судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання інформації, Регіональним сервісним центром в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України на ім'я представника позивача - ОСОБА_3 надіслано Лист №31/15-5142-2212, яким адресата повідомлено, що згідно бази даних Єдиний реєстр МВС України (АІПС "Автомобіль") станом на 31.10.2018р. автомобіль марки Lexus RX 330, 2004 року виготовлення, бежевого кольору, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, перебуває в обмеженні по забороні відчуження згідно листа ДДАІ МВС України вих.№4/8-1041 від 01.03.2005р. в якому зазначено, що «…згідно листа Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ від 23.02.2005р. №14/4969 заборонено проведення технологічних операцій з автомобілем Lexus RX 330, 2004 року виготовлення, бежевого кольору, кузов НОМЕР_2, НОМЕР_3, який контрабандно ввезений на територію України та станом на 05.11.2004р. зареєстровано Одеським МРЕВ-2 за громадянкою ОСОБА_1.».

Отже, наявність в базі даних Єдиний реєстр МВС України (АІПС "Автомобіль") зареєстрованого обмеження щодо автомобіля марки Lexus RX 330, 2004 року виготовлення, бежевого кольору, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, послугувало підставою для звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо внесення до бази Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") обмежень по забороні відчуження відносно транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3; скасування запису щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, що підтверджується наявною у матеріалах справи належним чином засвідченою копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 05.11.2004р.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень Конституції України, Цивільного кодексу України, з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної, реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388.

У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Відповідно до статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовано у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим. 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11.09.1997р., та, відповідно до вимог статті 9 Конституції України, є складовою її правової системи.

Згідно зі статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною 1 статті 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що купівля-продаж транспортного засобу передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу даного транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16.12.2015р. по справі №6-688цс15, в якій, серед іншого, зазначено, що продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу.

Отже, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги положення Цивільного кодексу України, судом з»ясовано, що моментом виникнення права власності на транспортний засіб є саме укладення договору-купівлі продажу, та відповідне передання такого транспортного засобу його новому власнику.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалів справи документів, ОСОБА_1 набуто право приватної власності на транспортний засіб Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, на підставі Біржової угоди -5-8527, про що власне зазначено у Свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_5 від 05.11.2004р.

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, що діяла на момент набуття права власності на транспортний засіб), державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски.

Державна реєстрація і облік здійснюються органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок установлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема, Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 «Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Відповідно до п.3 Розділу «Загальні положення» Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, державна реєстрація транспортних засобів здійснюється органами Державтоінспекції МВС з метою контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів встановленим в Україні вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням вимог законодавства, що визначає порядок сплати податків, внесення інших обов'язкових платежів, використання транспортних засобів в умовах воєнного та надзвичайного стану, а також для забезпечення їх обліку та попередження протиправних дій щодо них.

Пунктом 7 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 встановлено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388 передбачено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку, його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Такими документами можуть бути: довідка-рахунок за формою згідно з додатком №1 до цих Правил, видана суб'єктом підприємницької діяльності, який реалізує транспортний засіб; договори, в тому числі угоди, укладені на товарних біржах, та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичної чи фізичної особи, яка визнається власником транспортного засобу, його марки, моделі, року випуску, а також ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів; довідка органу соціального захисту населення, який виділив автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортного засобу за формою згідно з додатком № 6 до цих Правил, виданий підприємством-виробником транспортного засобу чи його вузлів та агрегатів або підприємствами, які переобладнали чи встановили на транспортному засобі спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про відповідність конструкції транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху, із зазначенням їх ідентифікаційних номерів та конкретного одержувача, скріплений підписом посадової особи підприємства і печаткою; посвідчення митного органу про реєстрацію транспортного засобу або його вузлів і агрегатів, що мають ідентифікаційні номери, в підрозділах ДАІ - для фізичних осіб, вантажна митна декларація - для юридичних осіб або належним чином оформлені довідка-рахунок та вантажна митна декларація (засвідчена митним органом копія) - для фізичних та юридичних осіб.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10.04.2002р. №335 «Про затвердження Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України» (чинного на момент реєстрації транспортного засобу) встановлено порядок дії відповідних посадових осіб під час здійснення реєстрації транспортного засобу.

Пунктом 1.3 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України встановлено, що власники ТЗ зобов'язані зареєструвати їх протягом десяти діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що потребують внесення змін у реєстраційні документи, незалежно від їх технічного стану. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно її здійснити.

Згідно з п.3.1 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, посадовими скобами РЕП ДАІ приймаються до розгляду письмові заяви власників ТЗ - фізичних або юридичних осіб, зразки яких наведено в додатках 1 і 2 до цієї Інструкції, щодо реєстрації, перереєстрації ТЗ, які можуть роздруковуватись за допомогою електронно-обчислювальної техніки. У заявах юридичних осіб обов'язково зазначаються прізвище, ім'я, по батькові особи, якій доручається провести оформлення ТЗ, та зразок її підпису, а на заяві ставиться підпис уповноваженої посадової особи (із зазначенням посади, ПІБ) та відбиток печатки юридичної особи.

Реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника, документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання ТЗ, оцінку його вартості (для легкових автомобілів), відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Відповідно до п.3.3 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, проводиться перевірка документів, які подаються до РЕП ДАІ для проведення реєстрації ТЗ (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, технічний паспорт, документи про реєстрацію ТЗ, видані відповідними органами іноземної держави, відповідні документи Держмитслужби, довідки-рахунки, акти приймання-передачі ТЗ, договори купівлі-продажу, біржові угоди, інші документи, що підтверджують правомірність придбання ТЗ), за наявними базами даних АІС «Довідка-рахунок», «Митний документ», «Автомобіль», «Національний банк даних - «Автомобіль», «Документ», «АРМ-РОЗШУК».

Результати проведеної перевірки відмічаються на заяві і підписуються уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ (із зазначенням ПІБ, дати та часу проведення перевірки).

На підставі п. 3.9 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, після проведення всіх перевірок у заяву про реєстрацію ТЗ уповноваженою посадовою особою РЕП ДАІ, яка приймає рішення, вноситься чіткий письмовий запис про прийняте щодо реєстрації ТЗ рішення, яке підтверджується підписом із зазначенням ПІБ та дати.

Про проведену реєстрацію ТЗ, видачу і приймання реєстраційних та інших документів, які є підставою для реєстрації, а також номерних знаків робиться відповідний запис у книзі обліку зареєстрованих ТЗ (п.3.11 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України).

Відповідно до п. 3.13 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них та здійснення перевірок реєстр реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, на зареєстровані ТЗ РЕП ДАІ видаються реєстраційні документи, а також номерні знаки, що відповідають вимогам ДСТУ 3650-97 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні технічні умови».

Факт отримання власником ТЗ або уповноваженою ним особою номерних знаків та реєстраційних документів підтверджується їх підписами в книзі обліку зареєстрованих ТЗ.

Так, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за наслідками проведення усіх необхідних перевірок, МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 05.11.2004р. здійснено реєстрацію за ОСОБА_1 автомобіля марки Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що з метою проведення державної реєстрації транспортного засобу ОСОБА_1 були надані належні документи, необхідність надання котрих передбачено відповідними законодавчими нормами, та якими підтверджується факт набуття права власності на транспортний засіб, а відповідним підрозділом ДАІ за наявними базами даних АІС перевірено подані документи на відповідність вимогам законодавства України, проведено державну реєстрацію транспортного засобу, та видано номерні знаки.

Отже, транспортний засіб за ОСОБА_1 зареєстровано належним чином, та відповідно останньою цілком правомірно було набуто право власності на транспортний засіб марки Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, якими б спростовувався факт законного набуття позивачем - ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб марки Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3.

Згідно практики Європейського суду з прав людини «мирне володіння» означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у власності особи. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використовувати власність, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади. Наприклад рішення суду Wiggins v. United Kindom Аррl. 7456/76 (1979).

Найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» ВП, заява № 31107/96, п. 58, ЕСНК 1999-ІІ. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Sеrіеs А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007).

Отже, порушення права на мирне володіння майном матиме місце, зокрема, у випадках, коли особа хоч і не позбавлена належного їй на праві власності майна реr sе, однак її право користування чи розпорядження майном зазнає обмежень, які концептуально йдуть у розріз з правом на мирне володіння.

Практика Європейського суду з прав людини відзначає, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно має не лише, служити законній меті в інтересах суспільства, але і повинен бути збережений розумний баланс між використовуваними інструментами та тією метою, на котру спрямований будь-який захід, який обмежує право власності. Справедлива рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong, Lonnroth v. Sweden) від 23.09.1982).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73. Sеrіеs А № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50 Sеrіеs А № 98).

Інше ж тлумачення досліджуваної норми порушує одну з основних ознак права власності - абсолютність права власності, яка проявляється у праві власника здійснювати на власний розсуд, за своєю волею своє право власності, де обов'язком не зазіхати на чуже наділений кожен суб'єкт, а отже - й держава, а правам конкретного власника протистоїть обов'язок усіх і кожного утримуватися від вчинення дій, які могли б призвести до порушення цих прав.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, з метою повного захисту прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів позивача - ОСОБА_1, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для скасування в базі даних Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") запису щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3.

При цьому, не є обґрунтованою, та відповідно не підлягає задоволенню позовна вимога ОСОБА_1 про визнання незаконними дій Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області щодо внесення до бази Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") обмежень по забороні відчуження відносно транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, з урахуванням наступного.

Питання про можливість задоволення конкретних позовних вимог позивача, спрямованих на відновлення його прав, має вирішуватися, виходячи із суті заявлених вимог, та наявності спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між позивачем та суб'єктом владних повноважень, протиправними діями (рішеннями) якого, на суб'єктивну думку позивача, порушено його право. Водночас, факт порушення права позивача, та як наслідок, наявність спірних правовідносин потребують доведення та встановлення в ході судового розгляду справи.

Натомість, суд вважає за доцільне зауважити, що можливість внесення Управлінням державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області до бази Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") обмежень по забороні відчуження відносно транспортного засобу, належить до законодавчо встановлених повноважень такого органу, та відповідно вказані дії є частиною процесу їх реалізації.

Абзацом 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003року №3-рп/2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З наведеного слідує, що метою адміністративного судочинства є захист прав, свобод та охоронюваних законом інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а тому вирішуючи спір по суті необхідно встановити наявність порушених прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів позивача, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені приписами чинного законодавства, чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

При цьому, невідповідність обраного позивачем способу захисту прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, способам, котрі визначено приписами чинного законодавства, може бути підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України про визнання протиправними дій, скасування запису щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, підлягають задоволенню частково, з вищеокреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (65000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (65114, м.Одеса, вул.Академіка Корольова,5, ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Регіонального сервісного центру в Одеській області територіального сервісного центру №5142 МВС України (65114, м.Одеса, вул.Академіка Корольова,5, ) про визнання протиправними дій, скасування запису щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3, задовольнити частково.

2. Скасування в базі даних Єдиного реєстру МВС України (АІПС "Автомобіль") запис щодо обмеження по забороні відчуження транспортного засобу Lexus RX 330, 2004 року випуску, vin-номер НОМЕР_2, реєстраційний НОМЕР_3.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (65114, м.Одеса, вул.Академіка Корольова,5, ) на користь ОСОБА_1 (65000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 704(сімсот чотири)грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.