Справа № 560/757/19
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/757/19
РІШЕННЯ

іменем України

17 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Варченко В.В. представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову здійснити перерахунок пенсії з врахуванням кратності трудового стажу роботи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у період з 28.08.1981 року по 04.06.1987 року та у період з 08.06.1987 року по 31.12.1990 року в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі без коефіцієнта кратності ( 1 рік роботи зараховується як 1 рік 6 місяців трудового стажу);

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у період з 28.08.1981 року по 04.06.1987 року та у період з 08.06.1987 року по 31.12.1990 року в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі із застосуванням коефіцієнта кратності (1 рік роботи зараховується як 1 рік 6 місяців трудового стажу), починаючи із 07.03.2019 року.

Позивач підставою позову зазначає порушення відповідачем вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що він з 18.06.2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

19.02.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням часу роботи в районах, що прирівняні до Крайньої Півночі у період з 28.08.1981 року по 31.12.1990 року.

Відповідач відмовив позивачу у врахуванні до страхового стажу періодів роботи з 28.08.1981 року по 04.06.1987 року та з 08.06.1987 року 18.09.1991 року в пільговому обчисленні з кратністю один рік за півтора, про причини відмови повідомив позивача листом №542/М-8 від 07.03.2019 року.

Не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи її протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою від 21.03.2019 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, та надав суду пояснення за змістом даного адміністративного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала повністю, та надала суду пояснення згідно поданого відзиву на даний адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву зазначила, що оскільки у періоди роботи з 28.08.1981 року по 04.06.1987 року та з 08.06.1987 року 31.12.1990 року трудові договори з позивачем не укладались, відповідно відсутні підстави для врахування до страхового стажу позивача зазначених періодів роботи в пільговому обчисленні з кратністю один рік за півтора.

За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з з 18.06.2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

19.02.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із врахуванням часу роботи в районах, що прирівняні до районів Крайньої Півночі у період з 28.08.1981 року по 31.12.1990 року, а саме на посадах слюсаря та водія, оскільки підприємства на яких працював позивач знаходились на території міста Нефтеюганськ Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу.

Згідно записів копії трудової книжки БТ-І 0569082 позивач у період з 28.08.1981 року по 04.06.1987 працював на автобазі №5 тресту "Юганськтрубопровідбуд" та у період з 08.06.1987 року по 18.09.1991 року працював на посаді водія на Нефтеюганському пасажирському атотранспортному підприємстві.

Вказані періоди роботи зараховано відповідачем до стажу роботи позивача, що дає право на пенсію без застосування пільгового обчислення (1 рік роботи за 1 рік 6 місяців трудового стажу).

Відповідач відмовив позивачу у врахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28.08.1981 року по 04.06.1987 року на підприємстві автобаза №5 тресту "Юганськтрубопровідбуд" та періодів роботи з 08.06.1987 року по 31.12.1990 року та з 31.05.1994 року по 28.07.1999 року на Нефтеюганському пасажирському атотранспортному підприємстві в пільговому обчисленні з кратністю один рік за півтора, про що повідомив позивача листом №542/М-8 від 07.03.2019 року.

З такою позицією відповідача позивач не погодився, вважає таку відмову протиправною, а тому звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної ОСОБА_4 Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього СРСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

15.01.1993 року набула чинності Тимчасова Угода між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районі Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Угоди від 15.01.1993 року регламентовано умови набуття права на пенсію особами, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі та яким надано право дострокового виходу на пенсію.

Відповідно до пункту 1 статті Угоди від 15.01.1993 року громадяни ОСОБА_5, що домовляються, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію по старості (за віком): - чоловіки - по досягненні 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років.

Тобто вказаною угодою встановлені необхідні умови для пільгового пенсійного забезпечення, зокрема це - набуття особою певної тривалості "пільгового" стажу при певній тривалості "загального" стажу та досягнення певного віку.

ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 03.01.1983 року №12 визначено місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі до яких з поміж інших включено і Тюменську область - Ханти-Мансійський автономний округ.

Судом встановлено, що позивач працював у спірні періоди у місті Нефтеюганськ Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу, згідно записів трудової книжки стаж роботи позивача у зазначеному регіоні складає більше 15 років.

Відповідно до статті 4 Угоди від 15.01.1993 року визначено, що при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, до 1 січня 1991 року, на підставі статті 1 цієї Тимчасової Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Указом Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено, що працівникам, що переводяться, направляються чи запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, при умові укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк п'ять років, надаються додаткові пільги, серед яких зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, за один рік шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком та по інвалідності (підпункт "д" пункту 5 зазначеного Указу).

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклади строковий трудовий договір про роботу в цих районах.

Таким чином основними умовами для зарахування періоду роботи в районах, що прирівняні до Крайньої Півночі у півторакратному розмірі є укладення строкового трудового договору та строк відпрацювання в цих районах, а саме 5 років.

Кратність обчислення стажу набутого в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі визначається ОСОБА_4 Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 р. № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" з відповідними змінами від 22.01.1979 року № 74, зокрема в пункті 3, якої зазначено: працівникам, які в даний час користуються пільгами, кожен рік роботи в районах Крайньої півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі зараховувати за вислугу років після 01.03.1960 року за один рік шість місяців роботи при обрахунку стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26.09.1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої півночі" скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, визначених статтею 5 Указу Президії Верховної ради СРСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" з п'яти до трьох років.

Передбачено надавати зазначені пільги особам, які прибули в дані райони і місцевості за власною ініціативою, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки.

Таким чином даним Указом змінено умову щодо тривалості трудового договору з п'яти до трьох років, відповідно умовою для отримання права на пільгове обчислення пенсії, починаючи з 01.03.1960 року було укладення трудового договору строком на три роки.

ОСОБА_4 Державного комітету ОСОБА_4 Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати №67 від 16.12.1967 року затверджено Інструкцію про порядок надання пільг особам, які працюють в районах крайньої півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 2 зазначеної Інструкції пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 року і статтею 3 Указу від 26.09.1967 року, надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули за власною ініціативою), за умови укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах на строк три роки.

Порядок укладення трудових договорів з особами, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі визначено розділом ІІ зазначеної Інструкції. Так, трудові договори на певний строк (три чи два роки) укладаються з поміж інших підприємствами, установами та організаціями, розташованими в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пунктом 8 Інструкції встановлено, що трудові договори укладаються у письмовій формі в двох екземплярах, при цьому один екземпляр видається працівнику. В договорі зазначається: дата та місце укладення, назви сторін, строк дії договору, посада чи робота, для виконання якої запрошується працівник, посадовий оклад чи тарифна ставка, пільги, що надаються працівнику, та місце постійного проживання.

Таким чином підставою для застосування кратного обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі можуть бути: строковий трудовий договір, у разі його відсутності трудова книжка, в якій є існуючий штамп підприємства про поширення пільг щодо обчислення стажу роботи (тільки записи в трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не достатньо для обчислення стажу з урахуванням кратності) або довідка підприємства, установи, організації, де працювала особа, в якій зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період.

Дослідженням матеріалів справи в судовому засіданні судом встановлено, що позивач у період з 28.08.1981 року по 04.06.1987 працював на автобазі №5 тресту "Юганськтрубопровідбуд" та у період з 08.06.1987 року по 18.09.1991 року працював на посаді водія на Нефтеюганському пасажирському атотранспортному підприємстві, що підтверджується записами у трудовій книжці БТ-І 0569082, довідками №108 від 09.12.2016 року та №647 від 01.12.2017 року, виданими АТ "Юганськпасажиравтотранс", архівною довідкою №5368 від 01.12.2017 року виданою відділом по справах архівів Департаменту по справах адміністрації м.Нефтеюганська та довідками про розмір заробітної плати №12 від 14.02.2017 року, №112 від 19.09.2017 року, виданими АТ "Юганськпасажиравтотранс".

Позивач разом із заявою про перерахунок пенсії в кратному розмірі не надав відповідачу копії строкових трудових договорів за вказані періоди роботи.

Відсутність укладених позивачем із роботодавцями строкових трудових договорів під час роботи у районах Крайньої півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі у період з 28.08.1981 року по 04.06.1987 року підтверджується архівною довідкою виданою відділом по справах архівів Департаменту по справах адміністрації м.Нефтеюганська відповідно до якої відомості про укладення строкового трудового договору в документах по особовому складу на прізвище, ім'я, по батькові ОСОБА_3 не значиться, трудові договори на зберігання не надходили та листом АТ "Юганськпасажиравтотранс" від 01.12.2017 року №647, відповідно до якого за період роботи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на Нефтеюганському пасажирському автотранспортному підприємстві з 08.06.1987 року по 18.09.1991 року підтверджуючих документів про укладення з ним строкового трудового договору, в архіві АТ "Юганськпасажиравтотранс" немає.

В трудовій книжці позивача відсутні записи про поширення пільг щодо нього, які надаються працівникові при роботі у районах Крайньої півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачем не надано строкових трудових договорів чи інших документів, які б підтверджували укладення таких договорів, за періоди його роботи у районах Крайньої півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також відсутність таких записів у трудовій книжці позивача та зазначених довідках, суд приходить до висновку, що відповідачем спростовано, а позивачем не підтверджено правомірність заявлених позовних вимог, тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем спростовано, а позивачем не підтверджено правомірність заявлених позовних вимог, тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Зі змісту приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити дії, - відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 квітня 2019 року

Позивач:ОСОБА_3 (вул. 1 Травня, 58,Старокостянтинів,Хмельницька область,31100 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_6