Справа № 583/1595/19
Суддя: Ковальова О. О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/1595/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - КОВАЛЬОВАЇ О.О.

за участю секретаря - АРТЕМЕНКО О.С.

без участі сторін, без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора взводу 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ПОЛЮЛЯКА Романа Володимировича (місцезнаходження вул. Білопільський Шлях, 18/1 м. Суми)

про скасування постанови про адміністративне правопорушення

встановив:

11.04.2019 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що 26.03.2019 року відповідачем винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, копію якої позивач отримав 01.04.2019 року. Позивач вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як він не керував транспортним засобом, а перебував в своєму автомобілі в якості пасажира. Посилаючись на викладене, просив скасувати постанову серії ДП18 № 034244, винесену 26.03.2019 інспектором взводу №1 роти №2 БУПП ПОЛУЛЯКОМ Р.В. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач в судове засідання не прибув, будучи сповіщеним про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Крім того, подав письмові пояснення, де зазначив, що 25.03.2019 року його знайомий ОСОБА_3 попросив у нього автомобіль Тойота Королла державний номер НОМЕР_2 , щоб поїздити у своїх справах. Позивач погодився і надав йому автомобіль під особисту відповідальність з домовленістю при необхідності привезти автомобіль. Ввечері того ж дня позивач відпочивав з друзями у лазні і близько 3 години ночі ОСОБА_3 приїхав за позивачем. По дорозі з лазні вони заїхали до багатоповерхового будинку по провулку Дачному, 1 м. Охтирка, де ОСОБА_3 вийшов і попрохав його почекати. Через кілька хвилин під`їхав автомобіль з працівниками поліції, які спочатку запитали, що позивач робить у машині, потім почали вимагати документи, вийти з автомобіля та викласти речі з кишень. Оскільки документів на автомобіль у позивача не було, позивач повідомив працівникам поліції, що скоро повернеться водій і надасть необхідні документи. Але поліцейські сіли у свій службовий автомобіль і поїхали. Лише 01.04.2019 року позивач отримав копію постанови про адміністративне правопорушення. Після розмови з ОСОБА_3 про це, останній попрохав сплатити штраф і сказав, що поверне ці гроші, так як почувався винним у даній ситуації, що ОСОБА_1 і зробив. Однак, так як він не вчиняв даного адміністративного правопорушення, то вирішив звернутись до суду із позовом. Разом з тим, позивач просив суд звернути увагу на те, що постанови винесена з порушеннями чинного законодавства, а саме: невірно зазначена адреса місця події, в пункті 3 постанови в графі «серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що підтверджує особу» зазначено «База АРМОР», хоча інспектор не запитував анкетні дані і не встановлював особу позивача по документам, в пункті 5 вказано, що позивач керував автомобілем, що не відповідає дійсності, оскільки працівники поліції підійшли до нього в той момент, коли автомобіль стояв припаркований і позивач знаходився в ньому, як пасажир, в пункті 6 видно поверхневі виправлення статті з 122 на 126, при позивачеві постанова не складалась і копія йому не вручалась, чим порушив право на захист.

Відповідач до судового засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про дату, час та місце розгляду справи, у визначений судом строк відповідач надіслав відзив, в якому просив залишити оскаржувану постанову без змін, а позов без задоволення, виходячи з того, що близько 03.55 годин 26.03.2019 року під час несення ним служби з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області надійшло повідомлення про те, що в м. Охтирка по вул. Армійська рухається транспортний засіб Тойота Королла номерний знак НОМЕР_2 водій якого ймовірно перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в результаті чого пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення. Відповідач пояснив позивачу про порушення вимог п.2.1.а ПДР, а саме - керування транспортним засобом без посвідчення водія, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснив вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та повідомив, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення, в результаті чого виніс постанову ДП18 № 034244 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оголосив постанову та вручив її копію позивачу. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем враховано відеозапис правопорушення.

Суд, врахувавши позицію інших учасників справи та дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, з якого вбачається, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП в Сумській області ПОЛУЛЯКОМ Р.В. винесено постанову серії ДП18 № 034244 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 26.03.2019 року о 03:55 год. в м. Охтирка по вул. Армійській не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.03.2019 року позивачу направлена копія постанови у справі про адміністративне правопорушення, що підтверджується супровідним листом вихідний № 3689/41/38/01-2019.

01.04.2019 року позивач сплатив штраф за постановою в сумі 425 грн., що підтверджується копією квитанції № 0.0..1. /а.с. 6/

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Оцінюючи доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до глави IV частини 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Зі змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що посадова особа поліції не зазначив місце скоєння адміністративного правопорушення, тобто місце його вчинення, оскільки місцем адміністративного правопорушення вказано вул. Армійська м. Охтирка Сумської області, без вказівки номеру будинку чи іншої будівлі, споруди, за яким надається можливим встановити точне місце події, та допустила виправлення в записі ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення на ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що вказує на відсутність об`єктивних ознак, за наявності яких вказане діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, а тому відсутній склад правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як визначено ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За висновком суду відповідачем не надано належних доказів на твердження того, що позивач в порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, за приписами якого встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Тривалість наданого відповідачем відео не дала суду можливості встановити статус позивача як водія транспортного засобу.

Суд з достатньою повнотою встановив, що позивач був позбавлений можливості надати письмові пояснення. Доказів про відмову позивача від надання пояснень суду не надано.

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно із ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд вважає, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що діями ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом враховано правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченні у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, суд вважає необґрунтованими посилання позивача щодо відсутності протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи інспектором на місці скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Статтею 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За висновком суду позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню, постанова серії ДП18 № 034244 від 26.03.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Таким чином, судові витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги саме у цій справі, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

Доказів на підтвердження понесення судових витрат позивачем надано не було.

Таким чином вимога позивача щодо відшкодування судових витрат не підлягає задоволенню.

Доказів, які спростовують встановлені судом фактичні дані та висновки суду, сторони не надали.

На підставі ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до інспектора взводу 1 роти № 2 батальйону УПП в Сумській області ПОЛЮЛЯКА Романа Володимировича (місцезнаходження вул. Білопільський Шлях, 18/1 м. Суми) про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року серії ДП18 № 034244 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 (чотириста двадцять п`ять) грн. за порушення п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ПОЛУЛЯКОМ Романом Володимировичем, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду (майдан Театральний,1 м. Харків) протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду О.О. КОВАЛЬОВА

Повний текст рішення виготовлений 25.04.2019 року.