Справа № 161/19333/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/4201/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року (рішення ухвалено у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Івасюти Л. В.) у справі № 161/19333/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Позивач просив поновити строк для звернення до суду з позовом, скасувати постанову в. о. начальника Волинської митниці ДФС від 03.10.2018 у справі про порушення митних правил № 4666/20500/18 та закрити справу про порушення митних правил.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.03.2019 позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду з позовом до Волинської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №4666/20500/18 від 03.10.2018 та закриття справи про порушення митних правил.

Скасовано постанову в. о. начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 від 03.10.2018 у справі про порушення митних правил № 4666/20500/18 та закрито справу про порушення митних правил № 4666/20500/18.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Волинська митниця ДФС, подавши на нього апеляційну скаргу, в якій просить таке рішення скасувати та прийняти нове про відмову позивачу в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки при митному оформленні транспортного засобу марки «OPEL», модель VIVARO, номер кузова (номер шасі) W0LJ7B7BSCV616114, ним подано документи з недостовірною інформацією про вартість автомобіля, що вказує на прямий умисел позивача на вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

На апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивача, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості позивача у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що митниця під час розгляду справи про порушення митних правил жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Згідно з постановою від 03 жовтня 2018 року в справі про порушення митних правил № 4666/20500/18, 27 жовтня 2017 року посадовою особою митного посту «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2017/048236, де декларантом (митним брокером) ПП «ВЕСТ БРОК» (м. Луцьк, вул. Івана Франка, 44) являлась громадянка ОСОБА_4, проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у користуванні: марка OPEL, модель VIVARO, календарний рік виготовлення 2012, призначення пасажирський, номер кузова (номер шасі) W0LJ7B7BSCV616114, тип двигуна дизель, колір білий, виробник «ADAM OPEL AG», Німеччина. Торговельна марка: OPEL, який відповідно до рахунку від 25 жовтня 2017 року № 351 слідував з компанії «ROB-CAR Auto Relnlgung» Robert Olejniczak Aubere Bayreuther Str. 164, 90411 Nurnberg на адресу фізичної особи громадянина ОСОБА_2, м. Луцьк, вул. Боженка, 34Б за ціною 3000,00 євро.

За митне оформлення транспортного засобу при його митній вартості у 99317,37 грн позивачем було сплачено митні платежі в загальній сумі 56463,92 грн.

06 серпня 2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 31 липня 2018 року № 23504/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «OPEL» модель VIVARO номер кузова (номер шасі) W0LJ7B7BSCV616114, який був проданий компанією UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS», Gelyno. g 10, Мarijampoles sav., LT-68100, Lietuva громадянину України ОСОБА_5, Луцький район, с. Боголюби, вул. Тиха, 1А, за ціною 7110,00 ОСОБА_3, що за курсом Національного банку України станом на 27 жовтня 2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ 40ДЕ№ UA205090/2017/048236 склало суму 224173,50 грн.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 22 серпня 2018 року № 1069/03-70-19-01-25, за митне оформлення автомобіля арки «OPEL», модель VIVARO, номер кузова (номер шасі) W0LJ7B7BSCV616114, при його митній вартості у 224173,50 грн необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 96 417,88 грн, тобто різниця між платежами, які було сплачено і платежами, які необхідно сплатити становить 39953, 96 грн.

Постановою відповідача від 03.10.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119861, 88 грн (300 відсотків несплаченої суми митних платежів).

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 Митного кодексу України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративне правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 Митним кодексом України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. (частини 5, 6 статті 264 Митного кодексу України)

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України.

У справі встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу марки «OPEL», модель VIVARO, номер кузова (номер шасі) W0LJ7B7BSCV616114, з метою ідентифікації транспортного засобу та для підтвердження заявленої митної вартості, позивачем надано митну декларацію ІМ40ДЕ № UA205090/2018/048236 від 27 жовтня 2017 року та рахунок-фактуру GA №2017-02360 від 16 жовтня 2017 року, згідно з якими вартість транспортного засобу, придбаного у «ROB-CAR Auto Relnlgung», становить 3000 ОСОБА_3.

Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, зокрема, договору купівлі-продажу, відсутні, як і докази того, що позивач був обізнаний про оформлення експорту в країні-відправлення із зазначенням іншої (вищої) ціни вказаного автомобіля.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил стали документи, надані митними органами Литовської Республіки, які містять невідповідності з документами, наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України, щодо продавця і покупця, а також вартості транспортного засобу.

Однак, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідач як субєкт владних повноважень не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запитів компаніям, які фігурують відправниками товару у документах, наданих митними органами Литовської Республіки та документах, поданих до митного оформлення позивачем, не вжив заходів щодо встановлення особи ОСОБА_5, який значиться покупцем автомобіля за документами, наданими митними органами Литовської Республіки, а тому отримані від митних органів Литовської Республіки документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є достатніми, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_2 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про скасування постанови відповідача від 03.10.2018 у звязку з відсутністю в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та обґрунтовано закрив справу про порушення митних правил № 4666/20500/18.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2019 року у справі № 161/19333/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6
судді ОСОБА_7
ОСОБА_8