Справа № 820/2650/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

25 квітня 2019 року

справа №820/2650/16

адміністративне провадження №К/9901/35467/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у складі судді Мар'єнко Л.М.

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у складі суддів Старостіна В.В., Рєзнікової С.С., Бегунца А.О.

у справі №820/2650/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник»

до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельник» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, контролюючий орган, відповідач у справі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 20 квітня 2016 року №, яким нараховано за платежем податку на прибуток штрафні (фінансові) санкції в розмірі 27571,00 грн, та № 000037140, яким нараховано за платежем податку на додану вартість штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3489,50 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

15 вересня 2016 року постановою Харківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року, позов задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Московському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області від 20 квітня 2016 року № та №.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з протиправності прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень -рішень без відкликання податкових повідомлень-рішень від 25 травня 2015 року №, №, за якими Товариством вже сплачено суму нарахованих податкових зобов'язань, оскільки положеннями Податкового кодексу України не передбачено донарахування штрафних санкцій після сплати підприємством за раніше прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями сум податкових зобов'язань.

У березні 2017 року відповідач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В касаційній скарзі наголошує на тому, що при проведенні інвентаризації винесених за результатами перевірок податкових повідомлень - рішень виявлено, що штрафні санкції до позивача у розмірі 50 відсотків від суми основного платежу не застосовувались.

У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

02 червня 2017 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача після усунення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалі цього ж суду від 07 березня 2017 року, справу №820/2650/16 витребувано з Харківського окружного адміністративного суду.

05 липня 2017 року справа №820/2650/16 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

07 березня 2018 року справа №820/2650/16 разом з матеріалами касаційного провадження №К/9901/35467/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у період з 10 квітня 2015 року по 05 травня 2015 року працівниками податкового органу проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 12 травня 2015 року №1484/20-34-22-01-05/31061880 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено порушення:

- підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України чим занижено доходи, що враховуються при визначенні об'єкту оподаткування на загальну суму 556276,00 грн, у тому числі за 2013 рік у сумі 165487,00 грн, за 2014 рік у 390789,00 грн, та пункту 138.1 статті 138 та пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, чим завищено витрати, що враховуються при визначені об'єкту оподаткування на загальну суму 44734,00 грн, у тому числі за 2013 рік у сумі 44734,00 грн, що призвело до заниження податку на прибуток приватних підприємств, що підлягає сплаті у бюджет на загальну суму 110284,00 грн., у тому числі за 2013 рік на суму 39942,00 грн, за 2014 рік мі 70342,00 грн.

- пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 13958,00 грн, у тому числі за травень 2013 року на суму 8947,00 грн, за вересень 2013 року у сумі 1167,00 грн, за жовтень 2013 року у сумі 3844,00 грн.

25 травня 2015 року на підставі висновків акта перевірки та згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 та абз. 3, 4 пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України керівником податкового органу винесені податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 17447,50 грн, в тому числі за основним платежем 13958,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 3489,50 грн;

- №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 137855,00 грн, в тому числі за основним платежем 110284,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями 27571,00 грн.

Згідно з випискою по рахунку Товариства за період липень-серпень 2015 року визначені податковим органом податкові зобов'язання з податку на додану вартість та податку на прибуток, на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень сплачені позивачем у повному обсязі.

20 квітня 2016 року на підставі акта перевірки від 12 травня 2015 року № 1484/20-34-22-01-05/31061880 та згідно з пункту 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України керівником податкового органу прийнято спірні податкові повідомлення-рішення:

- №0, яким нараховано за платежем податок на додану вартість штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3489,50 грн;

- №, яким нараховано за платежем податок на прибуток штрафні (фінансові) санкції в розмірі 27571,00 грн.

20 квітня 2016 року листом №1201/10/20-34-14-00 податковим органом з посиланням на наявність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2013 року № та № і на підставі висновків акта перевірки від 26 лютого 2013 року №712/2220/3106880, а також пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України зазначено про необхідність сплатити штрафні санкції в розмірі 31060,50 грн згідно з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 20 квітня 2016 року.

Перевіривши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для їх скасування, виходячи з наступного.

Склад податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, доводиться податковим органом висновком про те, що штрафні санкції застосовані до позивача податковими повідомленнями-рішеннями від 25 травня 2015 року винесеними на підставі акта перевірки від 12 травня 2015 року № 1484/20-34-22-01-05/31061880 в розмірі 25 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання без врахування податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2013 року № та № прийнятих на підставі висновків акта перевірки від 26 лютого 2013 року №712/2220/3106880. Факт незастосування штрафної санкції у розмірі 50 відсотків виявлено при проведенні внутрішньої перевірки податкового органу.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі статтею 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з пунктом 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Абзацом 2 пункту 3 Розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування, зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 60.6 статті 60 Податкового кодексу України якщо нарахована сума грошового зобов'язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов'язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що збільшення суми необхідного донарахування (штрафних санкцій) можливе лише виключно за результатами адміністративного оскарження, тоді як у касаційній скарзі наголошено на тому, що факт незастосування штрафної санкції у розмірі 50 відсотків виявлено при проведенні внутрішньої перевірки податкового органу, що унеможливлює донарахування суми штрафних санкцій у встановленому законодавством порядку.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, оскільки положеннями Податкового кодексу України не передбачено донарахування штрафних санкцій після сплати платником податків за раніше прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями сум податкових зобов'язань. Такої підстави застосування штрафи як проведення власної інвентаризації податковим органом та усунення в такий спосіб раніше допущених помилок законодавець не передбачає.

За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд визнає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2016 року у справі №820/2650/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер