Справа № 420/832/19
Суддя: Іванов Е. А.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Одеса Справа № 420/832/19

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 68000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Країна іграшок" в якому просить суд стягнути з відповідача до Державного бюджету України суму штрафних санкцій у розмірі 68000 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі наказу № 1006 від 27.04.2018 року, направлення № 759 на проведення перевірки від 27.04.2018 року, відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області в період з 03.05.2018 року по 04.05.2018 року було проведено перевірку характеристик продукції у формі планової виїзної/невиїзної перевірки у суб'єкта господарювання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за фактичною адресою розповсюдження продукції: АДРЕСА_1, на підставі секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік, предмет перевірки: законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки, прилади, що працюють на газоподібному паливі, водогрійні котли, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі. За результатами цієї перевірки Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області склало акт перевірки характеристик продукції від 04.05.2018 року № 327, в якому встановлено наступні порушення з боку позивача: на продукції (позиція 1-5, 7, 8) (лічильники газу: elster BK-G4, 2016, 76; elster BK-G6T, 2017, S/N:13; elster BK-G6, 2017, 83; elster BK-G16T, 2016, S/N:02; elster BK-G10, 2017, S/N:91; elster BK-G4T, 2018, 45; itron gallus G4, 09/2017, 17-0838896-175) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено знак додаткового метрологічного маркування, продукція не супроводжується інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність і необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, що є порушенням п.п.16, 21, 22, 28-30, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94, п.п.15, 21, 27-29, 36, 55, 60, 61, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163; на продукції (позиція 6) (лічильник газу: metrix G4, 2017, 17MUGG4 8) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, продукція не супроводжується інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність і необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, що є порушенням п.п.16, 21, 22, 28-30, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94, п.п.15, 21, 27-29, 36, 55, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163. На підставі вищевказаного були прийняті Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 468 - 475 від 04.05.2018 року. 31 травня 2018 року складено Протокол №71. 12 червня 2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято Постанову №83, згідно з якою на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 68 000, 00 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце проведення судового засідання, проте надав до суду письмовий відзив, який мотивований тим, що між ФОП ОСОБА_1 (комісіонер), та ФОП ОСОБА_3.(комітент) було укладено 01.01.2018 року договір комісії на продаж майна (продукції). Предметом даного Договору є зобов'язання, комісіонера, за дорученням та в інтересах комітента, укладати угоди з продажу продукції за комісійну винагороду. Згідно умов зазначеного договору, майно що є предметом ддоговору, є власністю комітента, тобто ОСОБА_3 19.04.2018 року, на виконання умов Договору комісії на продаж майна (продукції) від 01.01.2018 року, між позивачем та ОСОБА_3 було підписано акт приймання-передачі товарів (продукції), згідно якого комітент передав, а комісіонер прийняв товар (продукцію) за адресою: АДРЕСА_2. «Комітент» передав, а "Комісіонер" прийняв товар (продукцію), яка зазначена в акті перевірки. Так як, після отримання вищезазначеного товару, позивач виявив недоліки у маркуванні отриманої продукції (лічильники газу) та на виконання умов п.п.2.1.3, п.п.2.1.4 та п.п.2.2.1 Договору комісії від 01 січня 2018р. №б/н, ним було направлено ОСОБА_3, 23.04.2018 року лист про повернення товару, з проханням узгодити дату повернення продукції отриманої згідно акту прийому-передачі від 19 квітня 2018р. та запропоновано узгодити дату повернення на 26 квітня 2018р. та місце де буде здійснюватися повернення згідно п. 4:2 договору комісії від 01 січня 2018р. №б/н -АДРЕСА_1, ринок «Селянка», павільйон НОМЕР_2, НОМЕР_3. 24.04.2018 року позивач отримав від ОСОБА_3 лист про узгодження умов повернення товару, згідно якого повернення товару отриманого за актом прийому-передачі від 19 квітня 2018р. буде здійснюватись за адресою : АДРЕСА_1. Дата повернення товару узгоджена на 26 квітня 2018р. 26.04.2018 року між позивачем та ОСОБА_3 було підписано акт приймання-передачі товарів (продукції), згідно якого позивач передав, а ОСОБА_3 отримав товар (продукцію), зазначену в акті приймання-передачі товару (продукції) від 19.04.2018 року. Тобто на момент перевірки у ФОП ОСОБА_1 ніяких лічильників не було, вони лише знаходились у приміщенні де ФОП ОСОБА_3 здійснює свою господарську діяльність.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявності підстав для його задоволення.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

Згідно з ст.3 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.

Відповідно до абз.8 ст.1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об'єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об'єктами технічних регламентів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Відповідно до пп.3 п.8 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 25.02.2016 року № 22, Головне управління Держпродспоживслужби, відповідно до покладених на нього завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду, проводить перевірки характеристик продукції.

Згідно з ч.ч.3-6 ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Відповідно до ч.8 ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Згідно з ч.10 ст.23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів. Продовження строку проведення виїзної перевірки не допускається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об'єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Судом встановлено, що на підставі наказу № 1006 від 27.04.2018 року, направлення № 759 на проведення перевірки від 27.04.2018 року, відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" працівниками Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області в період з 03.05.2018 року по 04.05.2018 року було проведено перевірку характеристик продукції у формі планової виїзної/невиїзної перевірки у суб'єкта господарювання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за фактичною адресою розповсюдження продукції: АДРЕСА_1, на підставі секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік, предмет перевірки: законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки, прилади, що працюють на газоподібному паливі, водогрійні котли, що працюють на рідкому чи газоподібному паливі.

За результатами цієї перевірки Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області склало акт перевірки характеристик продукції від 04.05.2018 року № 327, в якому встановлено наступні порушення з боку позивача:

на продукції (позиція 1-5, 7, 8) (лічильники газу: elster BK-G4, 2016, 76; elster BK-G6T, 2017, S/N:13; elster BK-G6, 2017, 83; elster BK-G16T, 2016, S/N:02; elster BK-G10, 2017, S/N:91; elster BK-G4T, 2018, 45; itron gallus G4, 09/2017, 17-0838896-175) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, не нанесено знак додаткового метрологічного маркування, продукція не супроводжується інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність і необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, що є порушенням п.п.16, 21, 22, 28-30, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94, п.п.15, 21, 27-29, 36, 55, 60, 61, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163;

на продукції (позиція 6) (лічильник газу: metrix G4, 2017, 17MUGG4 8) на засобах вимірювальної техніки не нанесено знак відповідності технічним регламентам, продукція не супроводжується інформацією про найменування та контактну поштову адресу виробника або імпортера, не супроводжується копіями декларацій про відповідність і необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, що є порушенням п.п.16, 21, 22, 28-30, 37, 57, 66, 68 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94, п.п.15, 21, 27-29, 36, 55, 66 Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 року № 163.

За наслідками перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі акту перевірки характеристик продукції від 04.05.2018 року № 327 Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області прийняло рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів:

- від 04.05.2018 року № 468, яким обмежено надання продукції позиція 8 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу itron gallus G4, 09/2017, 17-0838896-175" до усунення формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 469, яким обмежено надання продукції позиція 4 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу elster BK-G16T, 2016, S/N:02" до усунення формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 470, яким обмежено надання продукції позиція 5 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу elster BK-G10, 2017, S/N:91" до усунення формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 471, яким обмежено надання продукції позиція 6 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу metrix G4, 2017, 17MUGG4 8" до усунення формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 472, яким обмежено надання продукції позиція 7 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу elster BK-G4T10, 2018, 45" до усунення формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 473, яким обмежено надання продукції позиція 1 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу elster BK-G4, 2016, 76" до усуненню формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 474, яким обмежено надання продукції позиція 2 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу elster BK-G6T, 2017, S/N:13" до усунення формальної невідповідності;

- від 04.05.2018 року № 475 - обмежено надання продукції позиція 3 акту перевірки № 327 від 04.05.2018 року "Лічильник газу elster BK-G6, 2017, 83" до усунення формальної невідповідності.

31 травня 2018 року складено Протокол №71.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі: розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі: розповсюдження продукції без декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до суб'єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі: невиконання або неповного виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у частині першій статті 28 цього Закону, - у розмірі від двох тисяч п'ятисот до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» до виробника або розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі: невиконання або неповного виконання рішення органу державного ринкового нагляду про вжиття заходів із забезпечення безпечності продукції, визначених частиною четвертою статті 12 цього Закону, - у розмірі від двох тисяч п'ятисот до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для виробників та у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

12 червня 2018 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято Постанову №83, згідно з якою за порушення вимог п. 1 та п. 3 ч. 3 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 68000 грн. (а.с. 63).

Вказану постанову ФОП ОСОБА_1 отримав 25.06.2018 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення наявне в матеріалах справи (а.с. 64).

ФОП ОСОБА_1 постанову про накладення штрафних санкцій №83 від 12.06.2018 в судовому порядку не оскаржував, зокрема доказів зворотного суду не надано.

Згідно вимог ч. 5 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції», суб'єкт господарювання має сплатити штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

До теперішнього штрафні санкцій ФОП ОСОБА_1 не сплачено.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача викладені ним у відзиві на позов, оскільки вказані аргументи він вказував в позові під час розгляду справи №815/2627/18 та їм була надана оцінка.

Так відповідач оскаржував дії Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області по проведенню перевірки, (справа №815/2627/18).

Одеський окружний адміністративний суд 14 серпня 2018 року прийняв рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

П'ятий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишив без задоволення.

У вказаному рішенні зазначено, що суд «погоджується з Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, що комісіонер хоча й діє в інтересах комітента, але від власного імені, що в свою чергу виключає відносини представництва; комісіонер у відносинах з третьою особою стає стороною у правочині з нею та набуває прав та обов'язків; третя особа, яка укладає договір з комісіонером сама не стає учасником договору комісії, оскільки між нею та комісіонером виникають самостійні правові відносини, які регулюються окремими правилами.

Згідно з ч.2 ст.1016 Цивільного кодексу України за договором, укладеним з третьою особою, комісіонер набуває права навіть тоді, коли комітент був названий у договорі або прийняв від третьої особи виконання договору.

Тобто, за правочинами, що укладає комісіонер з третіми особами, набуває права та стає зобов'язаним комісіонер, а не комітент, оскільки він укладає правочин хоч і за рахунок комітента, але від свого імені.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в даному випадку позивач є розповсюджувачем зазначеної продукції в розумінні Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності".

Крім того, суд погоджується з Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області, що надання в подальшому документів про повернення товару не спростовує сам факт його розповсюдження станом на дату проведення перевірки».

Відповідно до змісту ч. 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст..ст.9, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (, місцезнаходження: 65042, м. Одеса, вул.. 7-а Пересипська, 6) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місцезнаходження: 65015, АДРЕСА_1) задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України на р/р 5005, УК у м. Одесі/Київський район/21081100, , Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 штраф у розмірі 68000 грн. (шістдесят вісім тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень п.15-5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Іванов Е.А.

.