Справа № 620/333/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Чернігів Справа № 620/333/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2, Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) про скасування рішення про державну реєстрацію скасування права власності (номер запису про право власності № 2430210) та скасування обєкту нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0) № 42621689 від 20.08.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, здійснену державним реєстратором Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 та поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Реєстрі прав власності на нерухоме майно Номер запису про право власності ОСОБА_1 № 2430210, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що 20.08.2018 о 14:43:16 державним реєстратором Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 прийнято та зареєстровано рішення про скасування права власності ОСОБА_1 (номер запису про право власності № 2430210) на обєкт нерухомості - нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе № 42621689 від 20.08.2018 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна № 0) та цим же рішенням скасовано обєкт нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0) на підставі рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2018 № 2-3498/32/18, яке зазначеним судом не приймалося, а така справа не розглядалася, що підтверджується відповіддю голови Заводського районного суду міста Запоріжжя.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 відкрито провадження у справі № 620/333/19; призначено підготовче засідання на 25 лютого 2019 року; витребувано з Департаменту з питань реєстрації КМДА належним чином посвідчені копії реєстраційної справи права власності (номер запису про право власності № 2430210) на обєкт нерухомості - нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна № 0); витребувано від державного реєстратора Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області копії всіх документів, наданих йому заявником для проведення вчиненої ним реєстраційної дії щодо скасування права власності позивача, зокрема, але не виключно, копії паспорту заявника, його заяви, долучених документів, копії судового рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2018 № 2-3498/32/18.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 620/333/19 залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Таврійську сільську раду Оріхівського району Запорізької області (вул. Центральна, 13, с. Таврійське, Оріхівський район, Запорізька область) за клопотанням позивача.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач 1 не надав відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.02.2019.

Відповідач 2 подав до суду заяву, у якій зазначив, що заперечень до вимог позивача не має, окрім сплати судового збору.

Департамент з питань реєстрації КМДА надав відповідь, згідно якої заява про скасування права власності позивача - номер запису про право власності № 2430210 на обєкт нерухомості - нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна № 0) на зберігання до департаменту не надходили.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

10.09.2013 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №1579, за умовами якого ОСОБА_3 подарувала своїй доньці ОСОБА_1, а та, в свою чергу, прийняла у дар нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А», що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе, 10.

10.09.2013 о 12:20 на підставі зазначеного нотаріально завіреного договору дарування нежилого приміщення від 10.09.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 1579, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе, були зареєстровані за Позивачем - ОСОБА_1 на праві приватної власності. Номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2430210, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0.

Вказана інформація підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.12.2017 за № НОМЕР_1.

Таким чином, з 10.09.2013 по даний час позивач є належним добросовісним власником нежилих приміщень з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе.

Зазначене підтверджується належним чином нотаріально завіреним договором дарування нежилого приміщення від 10.09.2013, зареєстрованим в реєстрі за № 1579, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9169676 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 10.12.2017 за №.

Вищезазначений договір в належним чином встановленому законодавством порядку недійсним (нікчемним) не визнаний, не скасований та не розірваний.

Частиною 1 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

Для фізичних та юридичних осіб інформація за обєктом нерухомого майна та субєктом речового права інформація надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи, або в паперовій формі державним реєстратором.

Частиною 2 статті 32 Закону передбачено, що інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

У той же час із загальнодоступних офіційних джерел одержання інформації, 24.09.2018 о 16-37-15 ОСОБА_1 стали відомі факти та обставини, що свідчать про незаконні дії, повязані із намаганням незаконного позбавлення права власності ОСОБА_1 на зазначене Нерухоме майно.

Так, зі змісту Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 138897001 від 24.09.2018 вбачається, що 20.08.2018 о 14:43:16 державним реєстратором Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 прийнято та зареєстровано рішення про скасування права власності ОСОБА_1 (номер запису про право власності № 2430210) на обєкт нерухомості - нежилі приміщення з № 1 по № 6 (групи приміщення (№ 1), літера «А» (перукарня загальною площею 43,2 кв.м.), що знаходяться у будинку № 10, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Кіквідзе № 42621689 від 20.08.2018 (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна № 0) та цим же рішенням скасовано обєкт нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0).

Щодо підстав скасування права власності та скасування обєкту нерухомого майна, то в зазначеній довідці така інформація відсутня, оскільки відповідач в порушення п. 49 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141, згідно якого до Державного реєстру прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав реєстратор вноситься відомостей про підставу для внесення таких змін, записів чи скасування записів: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений субєкт, що видав документ, не вніс до Реєстру речових прав відомостей про підставу для скасування запису.

У звязку з невнесенням відповідачем відомостей про підставу скасування її запису про право власності, 25.09.2018 адвокатом ОСОБА_5 було направлено 2 адвокатські запиту, один до Міністерства юстиції України щодо повідомлення підстав скасування реєстраційного запису про право власності ОСОБА_1 з наданням доказів, що стали підставою для такого скасування; інший до державного реєстратора Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 щодо повідомлення підстав скасування реєстраційного запису про право власності ОСОБА_1 з наданням доказів, що стали підставою для такого скасування (докази додаються).

Відповіді на зазначений адвокатський запит, адресований державному реєстратору Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 станом на 18.10.2018 не отримано, у звязку з тим, що відповідач відмовився від прийняття поштового листа.

Щодо відповіді Міністерства юстиції України, то 18.10.2018 адвокатом отримано відповідь Міністерства юстиції України № 40857/31145-33-18/19.2.2 від 08.10.2018, в якій Міністерство юстиції України повідомило, що згідно з відомостями Державного реєстру прав, державним реєстратором Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 20.08.2018 проведено реєстрацію скасування на підставі рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2018 № 2-3498/32/18.

У жовтні 2018 року було направлено запит до Заводського районного суду міста Запоріжжя з проханням надати належним чином посвідчену копію судового рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2018 № 2-3498/32/18 (у випадку його реального прийняття) щодо скасування права власності ОСОБА_1.

25.10.2018 отримано відповідь з Заводського районного суду міста Запоріжжя від 25.10.2018 № 01-24/412/2018 з офіційним підтвердженням, що справа № 2-3498/32/18 щодо скасування права власності ОСОБА_1 зазначеним судом не розглядалась.

Що стосується зазначеного судового рішення - рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 04.07.2018 № 2-3498/32/18, то відсутність такого судового рішення також підтверджується відсутністю такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, є Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, у силу п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав, зокрема, підлягає право власності (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних інформаційних систем, документів та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов'язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі; 4) під час проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки використовує відомості Державного земельного кадастру шляхом безпосереднього доступу до нього у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до нього записи про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації прав; 7) виготовляє електронні копії документів та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує та веде реєстраційні справи у паперовій формі. Ведення реєстраційної справи у паперовій формі здійснюється виключно державними реєстраторами, які перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, за місцезнаходженням відповідного майна; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

При цьому, у силу п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, у тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Окрім того, відповідно до статті 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду.

Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Враховуючи те, що підставою для скасування права власності стало судове рішення, то реєстратор зобовязаний був під час вчинення реєстраційної дії використати та перевірити відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, що відкриті для загального доступу на офіційному веб-порталі судової влади, щодо наявності в Реєстрі електронної копії такого рішення, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами. Такий обовязок у державного реєстратора виник після набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 08.09.2016 №594, а саме: з 14.09.2016, тобто станом на 20.08.2018 державний реєстратор зобовязаний був пересвідчитися в наявності відомостей щодо судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень і лише після такого підтвердження проводити реєстрацію, чого реєстратором зроблено не було, а враховуючи не один судовий процес щодо незаконних дій даного реєстратора стосовно проведення реєстрації на підставі підроблених ним же судових рішень, то зазначене лише підтверджує усвідомлення останнім незаконності своїх дій.

Відповідно до п. 49 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 6 червня 2018 р. № 484) до Державного реєстру прав під час внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, записів про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав вносяться відомості про підставу для внесення таких змін, записів чи скасування записів: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений субєкт, що видав документ; додаткові відомості про документ (за наявності).

Реєстратор Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 в порушення зазначених вимог закону провів реєстрацію скасування права власності ОСОБА_1 без рішення суду, отриманого у результаті з Єдиного державного реєстру судових рішень та без внесення відомостей про підставу для скасування запису, а саме без зазначення: назви документа; серії документа (за наявності); номеру документа; дати видачі документа; уповноваженого субєкта, що видав документ; додаткових відомості про документ.

Судом враховано, що вищезазначений договір дарування, що став підставою для реєстрації права власності в належним чином встановленому законодавством порядку недійсним (нікчемним) не визнаний, не скасований та не розірваний.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію скасування права власності (номер запису про право власності № 2430210) та скасування обєкту нерухомого майна (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0) № 42621689 від 20.08.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, здійснену державним реєстратором Виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2.

Поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Реєстрі прав власності на нерухоме майно Номер запису про право власності ОСОБА_1 № 2430210, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 0.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмрі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць