Справа № 560/1257/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1257/19
УХВАЛА

іменем України

26 квітня 2019 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Козачок І.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у якому просить скасувати постанову міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.02.2008 року в частині накладання арешту на квартиру № 11 та нежитлове приміщення № 11А в будинку АДРЕСА_1.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Пунктом 1 частини 1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб'єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення, пов'язані з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2010 року по справі №2-507/10 стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь ВАТ "Ерсте Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 176945 грн.

Договором іпотеки від 12.07.2007 року ВАТ Ерсте-Банк отримало від ОСОБА_2 квартиру № 11 та нежитлове приміщення № ПА в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до Договору № 474/12-17-К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 12.02.2018 року передано право вимоги за кредитним договором ОСОБА_2, ОСОБА_3, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк" до ОСОБА_1 та укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки.

Позивачем подано заяву до суду про заміну сторони у виконавчому провадженні його правонаступником по справі № 2-507/10. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2018 року суд ухвалив замінити сторону стягувача з виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2010 року у справі №2- 507/10 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 716, 945 грн. та судових витрат на його правонаступника ОСОБА_1.

Позивач стверджує, що арешт на квартиру № 11 та нежитлове приміщення № 11А в будинку АДРЕСА_1 не знятий, оскільки чинний арешт на все майно, що викликає для стягувача додаткові незручності та обмеження щодо реалізації прав іпотекодержателя.

Відтак позивач вважає, що Другим відділом державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницької області порушені вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а тому постанова про арешт нерухомого майна боржника в частині накладення арешту на квартиру № 11 та нежитлове приміщення № 11А в будинку АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, підлягає скасуванню.

Дослідивши поданий позов, суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками справи до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що на примусовому виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавчий лист по цивільній справі № 2-507/10, виданий Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду у цій справі прийняте 06.09.2010 року.

Відповідно до ухвали Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2018 року про заміну сторони виконавчого провадження попереднього стягувача по цій справі замінено правонаступником, яким є ОСОБА_1.

Таким чином, ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження стосовно виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06.09.2010 року у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Положеннями статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1 ст. 448 ЦПК скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постановах Великої палати Верховного Суду від 14.03.2018 року в справі №660/612/16-ц та від 17.10.2018 року в справі №927/395/13 за загальним правилом, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням вимог Цивільного процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення.

Судом встановлено, що позивач оскаржує постанову державного виконавця, прийняту в процесі примусового виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду по цивільній справі № 2-507/10, яким і виданий виконавчий лист.

Відтак, оскільки законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративного суду у такій категорії справ ( постанова Великої палати Верховного Суду від 14.03.2018 року в справі №660/612/16-ц)

Враховуючи правову позицію Великої палати Верховного суду, Хмельницький окружний адміністративний суд не є судом, встановленим законом, який відповідно до вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та національного законодавства є уповноваженим розглядати позов ОСОБА_1 про скасування постанови про арешт майна.

Суд роз'яснює позивачу, що він має право подати цей позов до належного суду загальної юрисдикції, а саме Хмельницького міськрайонного суду, який видав виконавчий лист.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" позивач у випадку відмови у відкритті провадження у адміністративній справі має право звернутись з заявою про повернення судового збору.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції про скасування постанови - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяІ.С. Козачок