Справа № 460/2667/18
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3273/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2
ОСОБА_3

перевіривши апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №460/2667/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІПКАРГО" до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, рішень,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №617 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 08 квітня 2019 року.

22 квітня 2019 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Рівненської митниці ДФС про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги. Його доводи полягають в тому, що станом на 18.04.2019 на рахунку скаржника по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" наявні кошти лише в сумі 10409,98 грн, що є недостатнім для сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Вказана обставина підтверджується службовою запискою відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Ріненської митниці ДФС.

Вирішуючи подане клопотання, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Скаржник є державним органом, тобто суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію, утримується за рахунок Державного бюджету України та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Апеляційний суд також зазначає, що державні органи, які є рівними перед законом і судом поряд з іншими учасниками справи, зобов'язані діяти вчасно та в належний спосіб, в тому числі, при оскарженні судових рішень, у зв'язку з чим, будь-які зволікання останніх зі сплатою судового збору у строк, встановлений процесуальним законом для оскарження судового рішення, як і звернення з необґрунтованими клопотаннями, зокрема, про продовження встановленого судом строку для усунення недоліків апеляційної скарги через відсутність коштів для сплати судового збору, невиконання через це вимог апеляційного суду щодо приведення апеляційної скарги у відповідність нормам Кодексу адміністративного судочинства України, не свідчать про неухильне виконання покладених на них обов'язків як учасників справи і намір добросовісної реалізації ними права на апеляційний перегляд справи, при цьому, за наявності можливості планування і здіснення видатків бюджету, а в разі потреби їх перерозподілу протягом усього бюджетного року таким чином, щоб забезпечити своєчасне і у повному обсязі проведення необхідних платежів.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд зверну увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Враховуючи положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України не є підставою для продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги та зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянту було надано достатньо часу для виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, безпідставне продовження строків на усунення недоліків апеляційної скарги може призвести до затягнення строку набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у цій справі, та відповідно призведе до надання незаконної переваги одній зі сторін судового процесу - заявника апеляційної скарги.

Більше того, із доданої скаржником службової записки видно, що фінансування у квітні місяці по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" не відбудеться, тому кошти для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 13215 грн у квітні будуть відсутні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку на усунення недоліків, тому в задоволенні такого необхідно відмовити.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Рівненської митниці ДФС про продовження строку для усунення недоліку апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу Рівненської митниці ДФС на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №460/2667/18 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3