Справа № 826/13627/16
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 квітня 2019 року

Київ

справа №826/13627/16

адміністративне провадження №К/9901/34473/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді (судді-доповідача) - Данилевич Н.А.,

суддів - Бевзенка В.М.,

Шарапи В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

касаційну скаргу Національної поліції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року (головуючий суддя - Арсірій Р.О., судді - Огурцов О.П., Кузьменко В.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року (головуючий суддя - Чаку Є.В., судді - Файдюк В.В., Мєзєнцев Є.І.) у справі

за позовом ОСОБА_2

до Національної поліції України

третя особа - Департамент захисту економіки Національної поліції України

про визнання незаконними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку, -

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2016 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної поліції України про: - визнання протиправним і скасування наказу №501/с від 13.07.2016р. в частині звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_2 ; - поновлення позивача на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у м. Києві з 15.07.2016р.; - стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що наказ про його звільнення видано протиправно, оскільки при проведенні атестації ОСОБА_2 істотно порушено вимоги Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України № від 17.11.2015 року, Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 ст. 19, ст. 43 Конституції України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано протиправним і скасовано наказ Національної поліції України №501 о/с від 13.07.2016р. в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в Національній поліції України. Поновлено ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у місті Києві з 15 липня 2016 року. Стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 53 845,75 грн.

4. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зазначив, що прийняття рішення про проведення атестації відносно конкретного поліцейського та проведення атестації може мати місце у виключних випадках, а саме: при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. При цьому, такі підстави для проведення атестації, як для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, є наслідком виявлення ознак невідповідності поліцейського займаній посаді, зокрема: в силу фізичного стану, хвороби, неналежної професійної підготовки, порушення порядку і правил несення служби. Метою проведення атестації для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність є встановлення можливості в той чи інший спосіб залишення на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей. До списку поліцейських, які підлягають атестуванню, підлягають включенню лише ті поліцейські, відносно яких наявні підстави для проведення атестації, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію". Рішення Атестаційної комісії від 05.01.2016р. №15.00000061.14350, яким ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є протиправним та в судовому порядку скасовано. Маючи позитивний висновок прямого керівника позивача щодо відповідності його займані посаді, Атестаційна комісія дійшла висновку про невідповідність позивача займаній посаді і необхідність його звільнення зі служби. Водночас, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не запропонував позивачу іншу роботу, порушивши таким чином право позивача на працю, встановлене ст. 43 Конституції України.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Національна поліція України і Департамент захисту економіки Національної поліції України подали апеляційні скарги, якими просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

6. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року апеляційні скарги Національної поліції України і Департаменту захисту економіки Національної поліції України задоволені частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року - змінено. Абзаци 3, 4, 5 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року викладено в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у місті Києві з 16 липня 2016 року. Стягнути з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 49 376,72 грн. (сорок дев'ять тисяч триста сімдесят шість), 72 коп. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на службі в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у місті Києві з 16 липня 2016 року.». У решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року залишено без змін.

7. Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції, погодився з висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивача через службову невідповідність за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» відбулося незаконно, тому наказ НП України № 501 о/с від 13.07.2016 року в частині ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді . Відповідно до норм розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено процедури переатестування колишніх працівників міліції на визначення щодо відповідності посади, як під час прийняття, так і після прийняття під час подальшого проходження служби в поліції. При цьому, зазначив, що оскільки спірним наказом позивача звільнено зі служби з 15.07.2016 року, то поновленню на посаді він підлягає з наступного дня, тобто з 16.07.2016 року. Також зі змісту постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», наказу Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016 року «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання», який є спеціальним для вирішення цих спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)

8. Національна поліція України (далі - скаржник) в червні 2017 року звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року.

9. В касаційній скарзі Національна поліція України, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

10. В обґрунтування поданої касаційної скарги Національна поліція України зазначила, що позивача було прийнято на службу в поліцію без проведення атестування. Посилається на те, що атестаційна комісія має дискреційні повноваження при прийнятті рішень за результатами атестування поліцейських на підставі всебічного розгляду зібраних матеріалів на особу та проведення з ним співбесіди. Вважає, що суди не перевірили повноваження комісії при проведенні атестування, також судами не надано належної оцінки доказам, які подані відповідачем. Крім того, судами не перевірено чи дотримана процедура проведення атестування, чи всебічно були досліджені зібрані на поліцейського матеріали, чи відповідає прийняте рішення вимогам Інструкції і чим керувалася комісія під час прийняття цього рішення.

11. Скаржник вважає, що Атестаційна комісія зробила негативний висновок стосовно ОСОБА_2 на підставі всебічного розгляду всіх наявних у комісії матеріалів та, на підставі аналізу наданих позивачем відповідей, прийняла в межах наданих їй повноважень рішення, яке відповідає положенням п.15 розділу IV Інструкції. Посилається на те, що висновки атестаційної комісії в обов'язковому порядку враховуються керівником, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та на звільнення з посади або зі служби в поліції. Крім того, скаржник посилається на те, що при вирішенні питання про стягнення грошового забезпечення з Національної поліції України судами не враховано того, що позивач проходив службу в Департаменті захисту економіки Національної поліції України, який є окремою юридичною особою і самостійно відповідає за зобов'язаннями, що виникають між ним та іншими особами. Тому, на думку скаржника, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу підлягає стягненню безпосередньо з Департаменту, який не залучено до участі у справі у якості відповідача, а не з Національної поліції України.

12. Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2019 року зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

13. ОСОБА_2 працював в поліції на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах управління захисту економіки у місті Києві.

14. Наказом начальника ГУНП у місті Києві № 7 від 01.12.2015 року, відповідно до Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року № 1465, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей поліцейських, їх освітнього та кваліфікаційного рівнів на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри в ГУНП у місті Києві створено атестаційні комісії та затверджено їх склад.

15. Наказом начальника ГУНП у місті Києві № 9 від 15.12.2015 року про доповнення вищевказаного наказу № 7 початок атестування поліцейських ГУНП у місті Києві визначено з 07.12.2015 року.

16. В подальшому наказом начальника ГУНП у місті Києві № 11 від 15.12.2015 року, відповідно до статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом МВС України від 17 листопада 2015 року № 1465, з метою оцінки ділових, професійних, особистих якостей та рівня підготовленості поліцейських Головного управління Національної поліції у місті Києві створено атестаційні комісії ГУНП у місті Києві №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, затверджено їх персональний склад, визначено терміни проведення атестації поліцейських з 15 по 28 грудня 2015 року та визнано таким, що втратив чинність наказ начальника ГУНП у місті Києві № 7 від 01.12.2015 року.

17. Рішенням Атестаційної комісії №3 апарату Національної поліції України від 05.01.2016р. №15.00000061.14350, ОСОБА_2 визнаний таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність

18. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, Центральної атестаційної комісії № 3 апарату Національної поліції України, третя особа: Департамент захисту економіки Національної поліції України про визнання протиправним і скасування рішення Атестаційної комісії № 3 апарату Національної поліції України № 15.00000061.14350 від 05.01.2016 року.

19. Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 19 жовтня 2016 року у справі №826/1198/16 визнав протиправним і скасував рішення Атестаційної комісії № 3 апарату Національної поліції України № 15.00000061.14350 від 05.01.2016 року.

20. Наказом Національної поліції України № 501 о/с від 13.07.2016 року «По особовому складу Департаменту захисту економіки» позивача звільнено зі служби в поліції, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» через службову невідповідність.

21. Підставою для видачі вказаного наказу став атестаційний лист позивача від 01.12.2015 року.

22. Згідно довідки Департаменту захисту економіки Національної поліції України № 50 від 19.01.2017 року про доходи позивача за останні 2 календарні місяці роботи (травень-червень 2016 року) середньомісячне грошове забезпечення становить 12000 грн. Середньоденне грошове забезпечення позивача складає 196,72 грн.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

23. Частина 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Частина 6 статті 43 Конституції України: громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

25. Частина 4 статті 52 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію»: комплектуванню в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті, за рішенням керівника, уповноваженого призначати на такі посади, може передувати або проведення конкурсу, або проведення атестації.

26. Стаття 57 Закону України «Про Національну поліцію»: атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

Рішення про проведення атестування приймає керівник поліції, керівники органів (закладів, установ) поліції стосовно осіб, які згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначаються на посади їхніми наказами.

Порядок проведення атестування поліцейських затверджується Міністром внутрішніх справ України.

27. Частина 1 статті 58 Закону України «Про Національну поліцію»: призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

28. Пункт 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»: поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через службову невідповідність.

29. Пункт 9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію»: працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

30. Пункт 7 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі - Порядок №260): грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. <...>

31. Пункт 3 розділу І Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.11.2015р. № 1465, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 листопада 2015 р. за № 1445/27890 (далі - Інструкція № 1465): атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

32. Пункт 5 розділу І Інструкції № 1465: атестування проводиться атестаційними комісіями органів (закладів, установ) поліції, що створюються їх керівниками.

33. Пункт 1 розділу IV Інструкції № 1465: організаційні заходи з підготовки та проведення атестування оголошуються наказами відповідних керівників і передбачають: 1) створення атестаційних комісій; 2) складання списків поліцейських, які підлягають атестуванню; 3) визначення дати, часу і місця проведення засідання комісії; 4) розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідних органів поліції оголошень про набір до атестаційної комісії; 5) доведення до поліцейських інформації про проведення атестування, у тому числі шляхом розміщення на офіційному веб-сайті МВС, Національної поліції України чи відповідного органу поліції інформації про час та місце проведення атестування.

34. Пункт 10-12 розділу IV Інструкції № 1465: з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

За результатами проведеного тестування атестаційна комісія встановлює мінімальний бал, що становить 25 балів за тестом на знання законодавчої бази (далі - професійний тест), та 25 балів за тестом на загальні здібності та навички, який в обов'язковому порядку ураховується атестаційною комісією при прийняті рішення, визначеного пунктом 15 цього розділу.

Атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

За рішенням атестаційної комісії поліцейські, які проходять атестування, проходять співбесіду з відповідною атестаційною комісією.

Якщо поліцейський, який атестується, не з'явився на співбесіду з атестаційною комісією, то комісія приймає рішення без проведення співбесіди, про що робиться відповідний запис у протоколі засідання атестаційної комісії.

Атестаційна комісія за підписом голови має право робити відповідно до законодавства запити про надання необхідних матеріалів і документів, що стосуються службової діяльності поліцейського, який атестується.

35. Пункт 15-20 розділу IV Інструкції № 1465: атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Атестаційна комісія проводить розгляд матеріалів за відсутності особи, щодо якої приймається рішення.

Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої приймається рішення, і запрошених осіб.

Рішення атестаційної комісії приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні членів атестаційної комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови атестаційної комісії.

Усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

36. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

37. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).

38. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

39. Зі змісту встановлених судами обставин випливає, що позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію».

40. Отже, питання про відповідність позивача вимогам до поліцейських було вирішено в листопаді 2015 року на момент видання наказу про призначення на посаду.

41. Разом з цим, приписами пункту 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено можливості переатестації колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, на яку їх вже призначено для подальшого проходження служби в органах поліції.

42. Перелік підстав проведення атестування поліцейських передбачений статтею 57 Закону України «Про Національну поліцію» є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку, що атестуванню підлягають лише поліцейські: а) які претендують на вищу посаду; б) щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду; в) щодо яких вирішується питання про звільнення через службову невідповідність. Відповідно, до списку поліцейських, які підлягають атестуванню, слід включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію».

43. При цьому, кожна із зазначених у частині 2 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстав проведення атестування повинна бути пов'язана з певними передумовами, зокрема, атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

44. Атестація працівника одразу ж після прийняття його на роботу (у тому числі на службу до поліції), безвідносно до вирішення питань кар'єри (призначення поліцейського на вищу посаду або переведення на нижчу посаду) або дисциплінарного провадження не відповідає меті та завданню атестування і суперечить вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

45. Колегія суддів зазначає, що мета атестування, закріплена в частині 1 статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», не утворює самостійну підставу для проведення атестування і перебуває у системному взаємозв'язку з вичерпними підставами, визначеними в частині другій згаданої статті.

46. Під час розгляду цієї справи відповідачем не доведено наявність підстав для проведення атестування, що передбачені ч.2 ст.57 Закону України «Про Національну поліцію».

47. Проведення атестації без необхідних передумов і за відсутності підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону України «Про Національну поліцію», суперечить вимогам цього закону.

48. Оскаржувані судові рішення відповідають наведеним висновкам.

49. Крім того, судами було враховано, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року у справі №826/1198/16 визнано протиправним і скасовано рішення Атестаційної комісії № 15.00000061.14350 від 05.01.2016 року, яким ОСОБА_2 визнано таким, що не відповідає займаній посаді.

50. Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про протиправність звільнення позивача з займаної посади.

51. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з Національної поліції України судами попередніх інстанцій не було враховано того, що пунктом 7 розділу І Порядку №260 передбачено виплату грошового забезпечення поліцейським за місцем проходження служби. При цьому, саме Департаментом захисту економіки Національної поліції України було надано довідку про розмір грошового забезпечення позивача.

52. Отже, позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявлені до неналежного відповідача, оскільки позивач проходив службу в Департаменті захисту економіки Національної поліції України, а не безпосередньо в центральному органі виконавчої влади - Національній поліції України. Тому Суд погоджується з доводами касаційної скарги щодо безпідставного стягнення цих виплат зі скаржника.

53. Зазначене не позбавляє позивача права на звернення з відповідною позовною вимогою до належного відповідача.

54. У відповідності до п.3 ч.1 ст.349 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

55. Частинами 1 та 3 ст.351 КАС України передбачено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

56. Зважаючи на те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню в цій частині з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з Національної поліції України середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

57. Керуючись статтями 340, 341, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

58. Касаційну скаргу Національної поліції України - задовольнити частково.

59. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року в частині позовних вимог про стягнення з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати і в цій частині відмовити в задоволені позовних вимог.

60. В іншій частині Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2017 року - залишити без змін.

61. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа