Справа № 320/268/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року № 320/268/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації , в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, яка полягає у невиплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно рішень судів у справах №2"А"-102/12, №363/1276/14а та №363/72/15-а;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159, здійснити виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати щорічної допомоги на оздоровлення, які виплачені на виконання рішень судів у справах:

1) №2"А"-102/12 (за період з 17.01.2014 по 17.07.2018) у сумі 7243,35 грн;

2) №363/1276/14а (за період з 28.11.2014 по 17.07.2018) у сумі 5778,96 грн;

3) №363/72/15-а ( за період з 18.06.2015 по 17.07.2018) у сумі 2137,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати з посиланням на те, що щорічна допомога на оздоровлення носить разовий характер, є протиправною, оскільки таке право передбачено та закріплено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати». Зазначив, що судовими рішеннями відповідача було зобов`язано здійснити виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення його батьку - ОСОБА_2, правонаступником якого є позивач, проте Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації порушило строки виплати такої допомоги.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України не скористався, заяви по суті справи до суду не надав.

Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2014 у справі №2а-102/12, скасовано постанову Вишгородського районного суду Київської області від 23.04.2012. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік у розмірі, визначеному статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 6-7).

Зазначена постанова набрала законної сили 17.01.2014.

15 травня 2014 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі №2а-102/12 (а.с. 8).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2018 замінено сторону виконавчого провадження у справі №2а-102/12, а саме: замінено стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (а.с. 9).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.02.2018 змінено порядок виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2014 у справі №2а-102/12 та зазначено, що на користь ОСОБА_2 з Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської слід стягнути недоплачену за 2011 рік суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5245,00 грн (а.с. 10-11).

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2014 у справі №363/1276/14, скасовано постанову Вишгородського районного суду Київської області від 21.05.2014. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області нарахувати та виплатити на користь позивача щорічну допомогу на оздоровлення за 2013 рік, виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до статі 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зазначена постанова набрала законної сили 28.11.2014.

27 січня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі №363/1276/14 (а.с. 14).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 10.09.2015 змінено порядок виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2014 у справі №363/1276/14 та зазначено, що на користь ОСОБА_2 з Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської слід стягнути недоплачену за 2013 рік суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5970,00 грн (а.с.15).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2017 замінено сторону виконавчого провадження у справі №363/1276/1, а саме: замінено стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (а.с. 16).

Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 у справі №363/72/15, скасовано постанову Вишгородського районного суду Київської області від 15.02.2015. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2014 рік у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, відповідно до статі 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 17-18).

Зазначена постанова набрала законної сили 18.06.2015.

09 липня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області було видано виконавчий лист у справі №363/72/15 (а.с. 19).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2018 замінено сторону виконавчого провадження у справі №363/72/15, а саме: замінено стягувача ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (а.с. 20).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06.06.2018 змінено порядок виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 у справі №363/72/15 та зазначено, що на користь ОСОБА_2 з Управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської слід стягнути недоплачену за 2014 рік суму щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5970,00 грн (а.с. 21-22).

Отже, рішеннями суду, які набрали законної сили, у справах №2а-102/12, №363/1276/14 та №363/72/15 відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити позивачу (як правонаступнику) суми щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах 5245,00 грн, 5970,00 грн та 5970,00 грн відповідно.

З наявної у матеріалах справи виписки Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 14.01.2019 №LDQ226JR3KHLURL8 убачається, що 17.07.2018 на рахунок ОСОБА_1 зараховані надходження на суми 5245,00 грн, 5970,00 грн та 5970,00 грн (а.с. 5).

У відповідності до деталей операцій, вказані суми надійшли від Вишгородської районної державної адміністрації по судовим справам №363/1276/14, №363/72/15 та №24-102/2012.

14 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення згідно з судовими рішеннями у справах №363/1276/14, №363/72/15 та №24-102/2012 (а.с. 41).

Розглянувши звернення позивача, Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації листом від 01.02.2019 №224 відмовило йому у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати сум щорічної допомоги на оздоровлення, з тих підстав, що така компенсація виплачується на грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру. Тому, вважаючи, що щорічна допомога на оздоровлення належить до грошових доходів громадян, які носять разовий характер, відповідач зазначив про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації (а.с. 43).

На думку позивача, така позиція відповідача свідчить про його протиправну бездіяльність, чим порушуються законодавчо закріплені права та гарантії позивача.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати регулюється нормами Закону України від 19.10.2000 № 2050 "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон України № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону України № 2050-ІІІ).

Згідно статті 3 Закону України № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків та обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід до уваги не береться).

За змістом статті 4 Закону України № 2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

За наведених вище норм права, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є наявність таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до п. 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно абзацом першим п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації наведено у п. 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

У правовій позиції, що міститься у Постанові Верховного суду України від 18.11.2014 у справі № 21-518а14 визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації згідно статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 є порушенням встановлених строків виплати нарахованих доходів, у випадку, що такі виплати не мають разового характеру. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією у даному випадку - Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації.

Вказаний правовий висновок підтримав Верховний Суд у своїх постановах від 22.11.2018 №522/1404/17 та від 21.06.2018 у справі №523/1124/17.

Позаяк, у своїй відмові відповідач стверджує, що щорічна допомога на оздоровлення носить разовий характер, а тому, порушення строку її виплати не є підставою для нарахування та виплати компенсації.

Суд зазначає, що не погоджується із такими доводами Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, пояснюючи це наступним.

Згідно з статті 48 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році.

Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Так, п.2 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян закріплено, що одноразова компенсація та щорічна допомога виплачуються за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік для соціального захисту громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи) за місцем фактичного проживання (перебування) громадян.

Аналізуючи зміст наведеного, суд звертає увагу, що щорічна грошова допомога на оздоровлення є соціальною виплатою систематичного характеру та не відноситься до одноразових виплат, на що, серед іншого, вказує наявність трьох рішень суду щодо її виплати на користь позивача.

У цьому контексті суд зазначає, що рішення суду, якими відповідача було зобов`язано нарахувати та виплатити щорічну допомогу на оздоровлення набрали законної сили 17.01.2014, 28.11.2014 та 18.06.2015.

У той же час, нарахування та виплата сум щорічної допомоги на оздоровлення фактично відбулось 17.07.2018, тобто із порушенням строків виплати більше ніж на місяць.

Отже, компенсація виплати щорічної допомоги на оздоровлення за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2014 у справі №2а-102/12 підлягає виплаті за період 3 17.01.2014 по 17.07.2018, за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2014 у справі №363/1276/14 - за період з 28.11.2014 по 17.07.2018 та за постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2015 у справі №363/72/15 - за період з 18.06.2018 по 17.07.2018.

При цьому, судом враховується та обставина, що у ході розгляду справи відповідачем не заперечувалось ані проти виплати компенсації втрати частини доходів, а ні проти її розрахунку.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав до суду жодних належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своєї бездіяльності.

Підсумовуючи вищезазначене у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача, у зв`язку із чим, позовні вимоги визнає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації, яка полягає у невиплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати щорічної допомоги на оздоровлення згідно рішень судів у справах №2"А"-102/12, №363/1276/14а та №363/72/15-а.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації (), відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати", затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159, здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати щорічної допомоги на оздоровлення, які виплачені на виконання рішень судів у справах: 1) №2"А"-102/12 (за період з 17.01.2014 по 17.07.2018) у сумі 7243,35 грн; 2) №363/1276/14а (за період з 28.11.2014 по 17.07.2018) у сумі 5778,96 грн; 3) №363/72/15-а ( за період з 18.06.2015 по 17.07.2018) у сумі 2137,26 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.