Справа № 161/5237/19
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/5237/19
Провадження № 2-а/161/223/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі судового засідання Загоровській І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Волинській області Хроля Андрія Вікторовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора УПП у Волинській області Хроля А. В. про скасування постанови.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.03.2019 року він керував автомобілем Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 і виїхав з парковки ТЦ «ПРОМІНЬ» повернувши вправо. Потім здійснив розворот наліво у зворотньому напрямку через розрив у роздільній смузі. Зустрічних машин не було, так як було червоне світло для автомобілів на пішохідному переході поблизу приміщення ПАТ «Укртелеком». Вказує, що був зупинений патрульним УПП у Волинській області Хроль А. В., який повідомив його, що він перетнув подвійну роздільну смугу та не виконав вимогу знаку «Рух праворуч», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та склав постанову серія НК № 595347 від 13 березня 2019.Дане твердження вважає упередженим на таким що не відповідає дійсності.

Вказує, що при винесенні вказаної постанови інспектор поліції Хроль A.B. порушив процесуальні вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, чинного законодавства та підзаконних нормативних актів. Зокрема, йому не було надано жодних доказів вчинення даного правопорушення, інспектор склав постанову а не протокол, екіпаж поліції рухався на автомобілі без належним чином маркованого порядкового номера патрульного автомобіля та увімкнув проблискові маячки після того, як наблизився до його автомобіля.

На підставі викладеного просив суд скасувати постанову інспектора УПП у Волинській області Хроль А.В. серія НК № 595347 від 13.03.2019 року про накладення адімінстративного стягнення у справі про адімінстартивне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 250 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Суду пояснив, що виїжджаючи з стоянки ТЦ «Промінь», переконавшись що це буде безпечно для всіх учасників дорожнього руху, здійснив різкий маневр вправо де є розрив смуги для з'їду і здійснив розворот. При здійсненні вказаного маневру правил дорожнього руху не порушував.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що під час патрулювання побачили, що водій автомобіля «Форд Транзит» д.н.з. НОМЕР_1 під час виїзду з стоянки ТЦ «ПРОМІНЬ» перетнув подвійну роздільну смугу під час розвороту та не виконав вимогу знаку «Рух праворуч», за що й була складена відповідна постанова. Також пояснив, що у патрульній машині під час патрулювання не мають бути постійно ввімкнені проблискові маячки та сирена, вони вмикаються при виявленні інспектором поршень правил дорожнього руху водіями, що і було здійснено в даному випадку.

Заслухавши пояснення сторін, пояснення свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії НК «595347 від 13.03.2019 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 перетнув подвійну роздільну смугу та не виконав вимогу знаку «Рух праворуч», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353 «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно положень п п. 1.1. розділу 34ПДР України, горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Згідно з статтею 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З наявних у матеріалах справи відеозаписів, наданих відповідачем, неможливо встановити факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин 1-3 статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, інспектором поліції було правомірно винесено постанову а не протокол, як на це вказує позивач.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ст. 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справі, що розглядається, відповідач не довів правомірності свого рішення, яке оскаржує позивач та не надав жодних доказів щодо вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху.

В порушення вищевказаних норм, відповідачем було передчасно винесено постанову, не встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідачем не надано відеозапис, що здійснювався нагрудною відеокамерою, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Окаржувана постанова не містить даних про дослідження доказів по справі, і будь-які докази, які б свідчили про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Пунктом 1 частини 3 ст. 2 КАС України визначено, що верховенство права є однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, шляхом скасування спірної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 245,246, 250, 255, 286 ч. 3 п. 4, 297 КАС України, ст. 22, 122 ч. 2 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №595347 від 13.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук