Справа № 420/5996/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5996/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, в якому позивач просить суд визнати протиправним рішення відповідача №37/Ч-01-2018 від 17.09.2018 року в частині відмови йому в зарахуванні до спеціального стажу роботи періоду роботи на посаді Кам'янського сільського голови у період з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року; зобов'язати відповідача зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи на посаді Кам'янського сільського голови у період з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він у період з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року перебував на посаді Кам'янського сільського голови. 06.09.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати йому до педагогічного стажу вищезазначений період роботи. Разом з тим рішенням Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 17.09.2018 року №37/Ч-01-2018, позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви, оскільки посада сільського голови не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 25.02.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області було прийнято до розгляду, у справі відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 КАС України).

08.04.2019 року через канцелярію суду від Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 57-59), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що посада сільського голови не передбачена переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. З урахуванням зазначеного відповідач вважає, що у позивача відсутнє право на зарахування до його педагогічного стажу періоду роботи з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року на посаді сільського голови Кам'янської сільської ради, на підставі чого ОСОБА_1 необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Арцизькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 15).

06.09.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зарахувати йому до педагогічного стажу роботи період його роботи з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року на посаді Кам'янського сільського голови (а.с. 17).

Разом з тим, рішенням Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 17.09.2018 року №37/Ч-01-2018 (а.с. 18) позивачу було відмовлено у задоволенні його заяви та зазначено, що відповідно до п. 2 «Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховується лише періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (далі - Постанова №909).

Оскільки посада сільського голови не передбачена Постановою №909, у відповідача відсутнє право на зараховування періоду його роботи з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року до спеціального стажу.

Аналогічну правову позицію було висловлено головним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області у листі від 30.10.2018 року №2466/Ч-2, наданого позивачу на його звернення (а.с. 19-20).

Не погоджуючись із рішенням Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 17.09.2018 року №37/Ч-01-2018 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Дослідивши адміністративний позов позивача та відзив Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об'єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зазначає, що предметом розгляду в даній адміністративній справі є правомірність незарахування Арцизьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області до спеціального трудового (педагогічного) стажу позивача періоду його роботи на посаді сільського голови з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон - №1788) гарантовано право громадян на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 затверджено «Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати».

Так, пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховується, зокрема, періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Переліком №909 встановлені заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років. У загальноосвітніх навчальних закладах, навчальних закладах право на пенсію за вислугу років мають право громадяни, які працювали на таких посадах: учителі логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Суд зазначає, що у зазначеному Переліку не міститься посилання на виборні посади в органах місцевого самоврядування, стаж роботи у яких має бути врахований для призначення пенсії за вислугу років.

Однак, з метою забезпечення охорони трудових прав осіб, які займають виборні посади, дане питання законодавцем було врегульовано у спеціальному законодавстві, що регламентує діяльність органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування строком на чотири роки в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі (ст. 12 ЗУ «Про місцеве самоврядування» в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду).

На сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" час роботи депутата у місцевій раді на постійній основі зараховується до загального і безперервного стажу роботи (служби) депутата, а також стажу роботи (служби) за тією спеціальністю, за якою він працював до обрання на виборну посаду в раді.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такі ж положення містяться і у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Цим же Порядком визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с.10-12), ОСОБА_1:

15.08.1979 року - був призначений вчителем трудового навчання у Виноградівської середні школі Арцизького району Одеської області;

26.08.1984 року - переведений з Виноградівської середньої школи Арцизького району Одеської області до Кам'янської середньої школи на посаду вчителя праці;

23.10.2001 року - був звільнений з Кам'янської середньої школи у зв'язку із переходом в Кам'янську сільську раду на виборну посаду сільського голови;

23.10.2001 року по 26.04.2016 року - перебував на посаді сільського голови Кам'янської сільської ради.

20.09.2006 року - був прийнятий вчителем трудового навчання у Кам'янську загальноосвітню школу с. Кам'янське з 19.09.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що позивач до обрання його на виборну посаду сільського голови, працював вчителем праці в Кам'янській середній школі, суд вважає обґрунтованим його позовні вимоги щодо необхідності зарахування до спеціального педагогічного стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 23.10.2001 року по 26.04.2016 року на посаді сільського голови.

Вказаний висновок також ґрунтується на Рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, у пункті 3.4 якого зазначено, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішенні Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права не допускається.

При цьому суд зазначає, що при розгляді даної адміністративної справи судом не надавалась оцінка праву позивача на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (про правові підстави виплати якої відповідачем було зазначено ОСОБА_1 в оскаржуваному ним рішенні №37/Ч-01-2018 від 17.09.2018 року), оскільки це питання не відноситься до предмету адміністративного позову у справі №420/5996/18 (позовних вимог не було заявлено позивачем в адміністративному позові та не містилось у зверненні позивача до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області від 06.09.2018 року).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі викладеного суд доходить висновку про те, що Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області при прийнятті рішення №37/Ч-01-2018 від 17.09.2018 року про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні стажу діяло не на підставі та не у спосіб, передбачені Конституцією та законами України, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. В свою чергу позивачем доведено обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому у суду є всі підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано квитанцію від 14.11.2018 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у загальній сумі 704,80 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача суму сплаченого ним судового збору з Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської областіза рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, який є відповідачем у справі.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 241-246, 251, 255, 257-258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області (68404, Одеська область, м. Арцизьк, вул. Соборна, 27-Б) про визнання протиправним та скасування рішення в частині - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області №37/Ч-01-2018 від 17.09.2018 року в частині відмови позивачу в зарахуванні до його спеціального стажу роботи періоду роботи на посаді Кам'янського сільського голови у період з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року;

Зобов'язати Арцизьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області зарахувати до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 період його роботи з 23.10.2001 року по 26.04.2006 року на посаді Кам'янського сільського голови.

Стягнути з Арцизького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П'ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький

.