Справа № 486/678/19
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/678/19 Провадження №2-а/486/19/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року м.Южноукраїнськ

Южноукр аїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Зацепіній І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області справу № 486/678/19 за адміністративним позовом Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України іноземця,

за участю представника позивача Покрова Ю.А. та відповідача ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

18.04.2019 року Южноукраїнський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся з позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України іноземця.

Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 02.04.2019 року співробітниками Южноукраїнського РВ УДМС України в Миколаївській області та дільничними офіцерами поліції Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в ході активних заходів з протидії нелегальній міграції у м.Южноукраїнську було виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіркою правомірності перебування на території України та з інформації наданої ОСОБА_1 та іншими документами встановлено, що він прибув на територію України 21.04.2018 року у приватних справах у безвізовому порядку по національному паспорту серія НОМЕР_1 , виданому 05.09.2017 року Міністерством юстиції Грузії.

Відповідно до угоди укладеної між Кабінетом Міністрів України та Урядом Грузії про безвізові поїздки, визначено безвізовий режим в`їзду. Відповідач перебуває на території України з порушенням вимог п.п.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 року, своєчасно території України не покинув. З питань продовження строку перебування на території України та оформлення посвідки на проживання до підрозділів ДМС, а також до центру зайнятості за одержанням дозволу на застосування праці відповідач не звертався так як не мав для цього законних підстав.

02.04.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Южноукраїнським РВ УДМС України в Миколаївській області прийнято рішення №1 від 02.04.2019 року про примусове повернення відповідача з території України та заборонено в`їзд в Україну строком на 3 роки. Вказаним рішенням було зобов`язано відповідача покинути територію України не пізніше 11.04.2019 року.

17.04.2019 року було повторно виявлено ОСОБА_1 та встановлено, що він рішення про примусове повернення не виконав та у визначений термін не виїхав за межі території України. З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що поважні причини не виконання рішення відсутні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив допустити негайне виконання рішення суду.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що його йому відомо про зобов`язання покинути територію України, обґрунтованих підстав продовження перебування у нього немає.

Вислухавши сторони, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Грузії, що підтверджується копією паспорта /а.с.6/.

02.04.2019 року о 16-30 год. в приміщенні Южноукраїнського РВ УДМС України в Миколаївській області був виявлений громадянин Грузії ОСОБА_1 , який порушив чинне законодавство, а саме тривалий час ухилявся від виїзду з України після закінчення терміну перебування, про що складено протокол №00004 відповідно до ч. 2 ст. 263 КУпАП /а.с.8/.

Постановою №000044 від 02.04.2019 року Южноукраїнського РВ УДМС України в Миколаївській області було встановлено порушення ОСОБА_1 . п.2 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 р., ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. та накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст.203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. /а.с.10/. Штраф ОСОБА_1 був сплачений /а.с.11/.

Рішенням посадової особи Южноукраїнського РВ УДМС України в Миколаївській області від 02.04.2019 року громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було примусово повернено за межі України та зобов`язано його покинути територію України в термін до 10 діб з дати прийняття рішення. Заборонено в`їзд на територію України терміном на три роки. Вказане рішення ОСОБА_1 отримав під підпис. /а.с.7/

Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 посадовій особі Южноукраїнського РВ УДМС України в Миколаївській області від 17.04.2019 року встановлено, що рішення про примусове повернення ним не виконане, оскільки у нього відсутні кошти. На його прохання, його рідні пообіцяли перерахувати кошти на квиток щоб покинути територію України, проте обіцянки не виконали, друзі та знайомі йому відмовили у надані матеріальної допомоги /а.с.12/.

Статтею 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі Закон) передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до «Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 15 лютого 2012 р. № 150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення

Частиною першою статті 30 Закону № 3773- VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, Державна міграційна служба України приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КАС України, позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Отже, вказаною нормою статті встановлено, що примусовому видворенню з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як встановлено судом, відповідним компетентним органом було винесено рішення про примусове повернення ОСОБА_1 за межі України. Дане рішення ним оскаржено не було. З даним рішенням ОСОБА_1 ознайомлений, проте, як у визначений зазначеним рішенням строк, так і станом на час розгляду цієї справи, його не виконав без поважних причин, що вказує про ухилення від виїзду з України, та свідчить про наявність підстав для примусового видворення відповідної особи за межі України.

Таким чином, Відповідач, після закінчення граничного періоду тимчасового перебування на території України встановленого законодавством (не більш як 90 днів протягом 180 днів), ухилився від виїзду з України, та не маючи інших законних підстав для подальшого перебування в Україні, перейшов на нелегальне становище в Україні.

Обставин, які вказані в статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та які унеможливлюють примусове видворення за межі України, не встановлено. Також не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

За даних обставин, враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 порушив встановлені правила перебування іноземців на території України рішення про видворення за межі України добровільно не виконав, ухиляючись від виїзду за межі України, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст.ст. 26, 30, 32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 72-74, 77, 241-246, 288, 371 КАС України, суд,

ВИРІІШИВ:

Позовну заяву Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Грузії ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України іноземця задовольнити.

Примусово видворити з території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова