Справа № 826/3490/18
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3490/18 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Губської Л.В. та Епель О.В., секретар судового засідання Харитонова Х.Б., за участі представника позивача Ларіонова М.О., представника відповідача Ткач С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ер Лікід Єнакієве" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

28.02.208р. Приватне акціонерне товариство «Ер Лікід Єнакієве» (надалі - ПрАТ «Ер Лікід Єнакієве») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - ГУ ДФС у м.Києві) про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо непідготовки та неподання для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств шляхом їх перерахування на банківський рахунок за заявою ПАТ «Ер Лікід Єнакієве» від 22.11.2017 вих. № 221117 та про зобов'язання відповідача підготувати та подати для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ПАТ «Ер Лікід Єнакієве» надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 323 400 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок за наступними реквізитами: Отримувач: ПАТ «Ер Лікід Єнакієве», , р/р 0300 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що всупереч положенням статті 43 Податкового кодексу України та Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 №1146, відповідач після отримання заяви позивача від 22.11.2017 вих. № 221117 про повернення коштів, не розпочав процедуру повернення надміру сплачених грошових зобов'язань.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2019 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у м. Києві щодо непідготовки та неподання для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств шляхом їх перерахування на банківський рахунок за заявою ПАТ «Ер Лікід Єнакієве» () від 22.11.2017 вих. № 221117; зобов'язано Головне управління ДФС у м. Києві підготувати та подати для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ПАТ «Ер Лікід Єнакієве» () надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 323 400 грн шляхом їх перерахування на банківський рахунок за наступними реквізитами: Отримувач: ПАТ «Ер Лікід Єнакієве», , р/р 0300 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Задовольняючі позовні вимоги суд першої інстанції зробив висновок, що при розгляді справи встановлено факт протиправної бездіяльності контролюючого органу у складенні відповідного висновку про повернення коштів, оскільки згідно з роздруківки з електронного податкового сервісу «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера», станом на 21.02.2018 позивач не має податкового боргу, тому наявні підстави для зобов'язання відповідача підготувати та подати для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ПАТ «Ер Лікід Єнакієве» надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств у розмірі 1 323 400 грн. шляхом їх перерахування на банківський рахунок, як то передбачено ст.43 Податкового кодексу України.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що станом на дату звернення позивача до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених коштів, у відповідача не було підстави для підготовки відповідного висновку, оскільки за позивачем нараховувався податковий борг.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судовим рішення скасовані податкові повідомлення-рішення про нарахуванню позивачу штрафних санкцій, а згідно роздруківки із електронного податкового сервісу за позивачем податковий борг не значиться.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти її задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у позивача переплата з податку на прибуток підприємств виникла у зв'язку зі сплатою авансових внесків з податку на прибуток підприємств за березень-квітень 2014 року з подальшим декларуванням від'ємного значення об'єкту-оподаткування податком на прибуток за результатами звітного податкового періоду 2014 рік.

Зокрема, 15.11.2013 позивачем на підставі платіжного доручення №3120 сплачено грошові зобов'язання з податку на прибуток підприємств за 3 квартал 2013 року в сумі 377 000 грн. (а.с.24).

В податковій декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 2013 рік позивачем задекларовано податок на прибуток підприємств за звітний період 2013 рік (р. 11 декларації ) в загальній сумі 8 256 774 грн. (а.с.25).

Також, цією ж декларацією позивачем було задекларовано податок на прибуток підприємств, нарахований за результатами останнього календарного кварталу (р. 16 декларації) в сумі «-» 325 597 грн.

Позивачем у складі податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 2013 рік подано розрахунок авансових внесків з податку на прибуток, які підлягали сплаті з березня 2014 року по лютий 2015 року, у розмірі 1/12 нарахованої до сплати суми податку на прибуток підприємств за 2013 рік в сумі 688 065 грн (р. 34 декларації).

Авансові внески з податку на прибуток позивачем сплачені за березень 2014 року платіжним дорученням від 25.03.2014 №4230 на загальну суму 688 065 грн., за квітень 2014 - платіжним дорученням від 29.04.2014 №4513 на суму 362534 грн. та з перенесенням - 325597 грн., тобто загальна сума 1376130 грн.

12.05.2014 позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2014 року, якою задекларовано від'ємне значення об'єкту оподаткування (збиток) в сумі 241 901 541 грн (р. 07 декларації) та зменшено нараховану суму податку на прибуток на суму авансового внеску в розмірі 688 065 грн (р. 13 декларації, додаток ЗП до декларації).

29.09.2015 позивачем подано підсумкову (наростаючим підсумком) податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний період 2014 рік, якою задекларовано від'ємне значення об'єкту оподаткування (збиток) в сумі 516 119 399 грн (р. 07 декларації) та зменшено суму податку на прибуток за звітний період 2014 рік на суму 688 065 грн (р. 13 декларації, додаток ЗП до декларації).

22.11.2017 позивач звернувся до ГУ ДФС у м. Києві із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань №221117, оскільки в інтегрованій картці платника станом на дату направлення заяви обліковувались надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток підприємств (переплата) у розмірі 1 325 440 грн. (а.с.22).

13.12.2017 відповідач надав відповідь за №41427/10/26-15-12-03-11, якою відмовлено позивачу у поверненні надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток у зв'язку тим, що позивачем нібито пропущено передбачений п. 43.3 ст. 43 та п. 102.5 ст. 102 Податкового кодексу України 1095-денннй строк на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань, станом на 07.12.2017 не подано податкові декларації з податку на прибуток за І квартал, півріччя та три квартали 2017 року та в інтегрованій картці позивача станом на 07.12.2017 по коду бюджетної класифікації 14010100 «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» обліковується автоматично розрахована штрафна санкція в сумі 676 342,50 грн. Інших обставин щодо не повернення позивачу надміру сплачених коштів відповідачем у зазначеному вище листі наведено не було (а.с.23).

Вищенаведені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань та пені.

Пунктом 43.1. вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

За правилами п. 43.2. цієї ж статті, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п.43.3.ст.43 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з роздруківки з електронного податкового сервісу «Дізнайся більше про свого бізнес-партнера» станом на 21.02.2018 позивач не має податкового боргу (а.с.47-48).

Крім того, згідно листа Головного управління ДФС у м.Києві № 5876/10/26-15-17-02-39 від 09.02.2018, згідно інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДФС станом на 22.11.2017 та 08.01.18 у ПАТ «Ер Лікід Єнакієве» податковий борг зі сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) не обліковувався (а.с.46).

Апелянт не надав суду належним та допустимих доказів щодо спростування вищенаведених обставин, зокрема того, що за позивачем станом на 22.11.2017р., на день звернення із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань, рахується податковий борг.

Враховуючі висновки суду першої інстанції у справі № 826/18853/16 щодо протиправності та скасування податкових повідомлень-рішень відповідача від 05.09.2016р. та 16.11.2016р. відносно позивача, колегія суддів не приймає посилання апелянта, що за позивачаем раховується автоматично розрахована штрафна санкція у сумі 676342.50грн., оскільки протиправність нарахування вказаних штрафних санкцій встановлено судовим рішенням.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені норми закону та встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, оскільки чинним законодавством чітко визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань лише у разі відсутності у платника податків податкового боргу.

Щодо решти доводів апелянта з приводу пропуску строку та не подання податкових декларацій, наявності податкового боргу у розмірі 593.67грн., колегія суддів зазначає, що вони також не заслуговують уваги, оскільки судом першої інстанції зроблений правильний висновок про їх необґрунтованість, й вони не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 74 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, обставини встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним судом, апелянтом не спростовано, внаслідок чого, всі наведені апелянтом доводи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.

Повний текст постанови виготовлено 25.04.2019 р.

Керуючись статтями 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 р.- залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 р. у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Ер Лікід Єнакієве" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель