Справа № 243/1701/19
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лісняк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Даний адміністративний позов мотивований тим, що постановою від 10 лютого 2019 року інспектора роти № 1 Батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Відповідно до даної постанови позивач 10.02.2019 року керував автомобілем марки Toyota Land Cruiser, державний номер НОМЕР_1, у м. Решетилівка по вул. Чумацька о 15 год. 22 хв. перевищив встановлену швидкість руху транспортного засобу більш ніж на 50 км/год., чим порушив п. 12 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Однак, вказаного правопорушення позивач не скоював. Постанова та зазначене в ній не відповідають дійсним обставинам справи та винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права. При розгляді справи позивач одразу повідомив поліцейському про те, що не погоджуюсь з зазначеною постановою, просив надати можливість довести свою позицію, передивитись відео з камери, на яку велася зйомка, показати показання приладу, на якому зафіксований факт перевищення ним швидкості, документ, підтверджуючий, що такий прилад пройшов перевірку, зателефонувати своєму адвокату та не розглядати справу на місці. Однак, на жодні аргументи позивача поліцейський не реагував та діяв всупереч вимогам чинного законодавства.

Крім того, поліцейський, який фіксував начебто факт порушення швидкості підтвердив, що фіксував це у ручному режимі, що є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

До постанови протоколу додано не було, бо він не складався.

Відповідно до ст. 256 КУпАП саме в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права і обовязки, передбачені ст. 368 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Однак в порушення прав позивача, на його вимоги, скористатися послугами адвоката поліцейським було відмовлено, тому він був позбавлений можливості надавати письмові пояснення та залучити до розгляду справи свідків.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії НК 500509 від 10 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем у справі суду наданий відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає виходячи з наступного.

Під час несення служби в м. Решетилівка Полтавського району Полтавської області, в межах автодороги Київ Харків Довжанський, 10.02.2019 року екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 0008000, було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 115 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 65 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Після цього був поданий сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Підійшовши до водія, відповідач представився, пояснив суть правопорушення. Після цього попросив предявити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР України. Водій виконав законну вимогу поліцейського та надав документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів щодо позивача. За результатами розгляду справи винесена постанова за ч. 3 ст. 122 КУпАП, якою накладено стягнення в розмірі 510,00 грн., відповідно до санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, від отримання копії позивач відмовився, а тому, на виконання вимог ст. 285 КУпАП оскаржувану постанову 11.02.2019 року йому було направлено поштовим звязком.

Зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли перевірку. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111923, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 року та чинного до 25.09.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС 000800, є придатним до застосування.

Можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального звязку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSО/ІЕS 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Таким чином, факт перевищення позивачем допустимої в населеному пункті швидкості підтверджується достатніми та допустимими доказами.

Щодо порядку винесення постанови зазначає, що відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені…частинами першою, другою, третьою і пятою статті 122 … виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Також, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Отже, посилання позивача щодо неправомірності проведення розгляду справи на місці вчинення правопорушення без складання протоколу та порушення цим прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству.

Щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначає, що на відеозаписі зафіксовано, що водієві було розяснено його права, однак жодних пояснень стосовно допущеного порушення ПДР України позивач не надав. Під час розгляду справи позивач висловлював свою незгоду з порядком розгляду справи, а саме заперечував право інспектора на винесення постанови без складання протоколу та наголошував на тому, що правопорушення фіксувалося в ручному режимі. В можливості користуватися правовою допомогою на місці під час розгляду справи інспектори водія не обмежували.

В задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що дійсно 10 лютого 2019 троку він рухався по вказаній у постанові дорозі та був зупинений співробітниками поліції, які почали звинувачувати його у перевищенні швидкості. Проте, швидкість він не перевищував. Наполягає на тому, що дане порушення ПДР України повинно фіксуватися лише в автоматичному режимі. В судове засідання 23.04.2019 року позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, просила задовольнити, надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позовної заяви. В судове засідання 23.04.2019 року представник позивача не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, до суду не зявився. причини неявки не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі не зявившихся осіб, що не суперечить вимогам ст. 205 КАС України.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що діїінспектора роти № 1 Батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2Б, по складанню Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є правомірними та цілком обґрунтованими виходячи з наступного.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 10.02.2019 року поліцейським роти № 1 БУПП в Полтавській області винесена постанова серії НК № 500509, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до даної постанови 10.02.2019 року о 15.22 год. у м. Решетилівка Полтавської області. по вул.. Чумацька. 143, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 115 км/год., при цьому перевищив швидкість, встановлену у населеному пункті на 65 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, № ТС 0008000. За дане правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Перевищення швидкості зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 0008000, що підтверджується відповідною роздруківкою (фото) з приладу TruCam.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928, чинного до 25.09.2019 року - лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 0008000, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.

Тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20TruCam» сертифікований Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, що підтверджується відповідним Сертифікатом № 006694 від 29.08.2012 року.

Згідно з експертним висновком державної служби спеціального звязку та захисту інформації України від 27.09.2018 року, в обєктах експертиз - лазерних вимірювачах LTI 20/20 TruCam», в тому числі й № 0008000, - правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування АЕS відповідно до ДСТУ ІSО/ІЕS 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт. Обєкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних. Термін дії експертного висновку до 27.09.2021 року.

Згідно з листом Служби автомобільних доріг у Полтавській області Державного агентства автомобільних доріг України від 16.11.2018 року № 01-02/1266 від 16.11.2018 року Службою автомобільних доріг було доведене термінове завдання ТОВ «Сигнал» щодо виготовлення та встановлення дорожніх знаків 5.70 «Фото-відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» на автомобільній дорозі М-03 Київ Харків Довжанський до населених пунктів, в тому числі м. Решетилівка.

Відповідно до списку № 1017 поштових відправлень, на адресу позивача ОСОБА_1 14.03.2019 року патрульною поліцією було здійснено поштове відправлення.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Таким чином, детально проаналізувавши надані відповідачем докази, суд приходить до висновку, що 10.02.2019 року позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 150, державний номер НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 115 км/год., при цьому перевищив швидкість, встановлену у населеному пункті на 65 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Оскільки швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, № ТС 0008000, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки є чинним до 25.09.2019 року, пройшов експертизу в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, суд доходить до висновку, що відповідачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту перевищення позивачем швидкості руху в населеному пункті.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень поліції віднесено регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно виконувати правила дорожнього руху.

Згідно з вимогами п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Отже приймаючи до уваги, що мало місце порушення позивачем ПДР України, суд вважає дії відповідача по складанню оскаржуваної постанови цілком обґрунтованими та правомірними. Суд вважає, що відповідач правильно кваліфікував дії правопорушника та застосував до нього стягнення, передбачене санкцією даної статті.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що протокол про вчинене адміністративне правопорушення складений не був, відповідачем одразу була винесена оскаржувана постанова. Вирішуючи питання про правомірність таких дій відповідача ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Статтею 222 КУпАП зазначено, що органи національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі за частинами першою та другою статті 122 КУпАП.

Статтею 258 КУпАП встановлені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а саме:

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі положення та приймаючи до уваги обставини справи, суд доходить до висновку, що поліцейський ОСОБА_2 не зобовязаний був складати протокол про адміністративне правопорушення. Посилання позивача на ту обставину, що він оспорював допущене ним порушення, що є підставою для обовязкового складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає, оскільки, як вище зазначено, ч. 5 ст. 258 КУпАП передбачає, обовязкове складання протоколу про адміністративне правопорушення, якщо особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, крім випадків, в тому числі, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху.

Ствердження позивача щодо порушення відповідачем порядку розгляду адміністративної справи суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як видно з наданого відповідачем диску, на відеозаписі зафіксовано, що водієві було розяснено його права, однак жодних пояснень стосовно допущеного порушення ПДР України позивач не надав, натомість заперечував проти розгляду адміністративної справи на місці та наполягав на тому, що поліцейський не може фіксувати дане правопорушення, оскільки воно фіксується тільки в автоматичному режимі.

Проте, дані ствердження позивача суперечать вимогам п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, де зазначено, що Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, в тому числі частиною третьою статті 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Ствердження позивача щодо порушення відповідачем вищенаведеної Інструкції з тих підстав, що фіксація порушення здійснювалась не в автоматичному режимі, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак відповідно до ст. 33 КУпАП (загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення). при накладення стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення. особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, окрім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто діючим законодавством передбачено, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вищевикладені обставини не встановлюються.

Отже, приймаючи до уваги, що мало місце порушення позивачем ПДР України, суд вважає дії відповідача по складанню оскаржуваної постанови цілком обґрунтованими та правомірними.

Таким чином суд доходить до висновку, що поліцейським роти № 1 БУПП в Полтавській області в Полтавській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 були враховані всі обставини, що підлягають з'ясуванню, а саме було виявлено правопорушення та надана правова, законна кваліфікація неправомірним діям ОСОБА_1, та доходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необґрунтований та задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 2, 9-10, 17, 69-71, 117-118, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст. 33, 122, 222, 257, 280, 283-284 КУпАП, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 Батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов'янського

міськрайонногосуду ОСОБА_5