Справа № 280/872/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 квітня 2019 року Справа № 280/872/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20 )

до Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, )

про визнання протиправними дій щодо складання акта, визнання протиправним та скасування розрахунку

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (далі - позивач) до Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України щодо складання акту №0013977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 грудня 2018 року, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0013977 довідки №0010977 про результати здійснення габаритно- вагового контролю від 18 грудня 2018 року;

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0013977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 грудня 2018 року на суму 742.95 євро, складений Управлінням Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Ухвалою суду від 05 березня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а перше судове засідання призначено на 26 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року позивачу відмовлено у призначенні розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

Позовна заява обґрунтована тим, що дії посадових осіб відповідача щодо складання акту №0013977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 грудня 2018 року, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0013977, довідки №0010977 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, є протиправними, оскільки не мотивовані чинним законодавством, а також не у спосіб визначений законом України.

Представник Приватного акціонерного товариства Український графіт просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№11440 від 22 березня 2019 року), відповідно до якого зазначено, що відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м., разом з тим вказує, що згідно з Довідкою від 18 грудня 2018 року № 00010977 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яку позивачем було надано до позову, а також оригіналу довідки, яка знаходиться у матеріалах справи, наявний відбиток печатки пересувного пункту габаритно-вагового контролю № 2. Заперечуючи проти позову вказує, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов'язку по внесенню плати за таке перевищення. Зазначає, що габаритно-ваговий контроль проводився на зважувальному обладнанні, яке перебуває у робочому стані та має відповідні сертифікати.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС судове рішення, постановлене у письмовому проваджені, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

За правилами частини 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

18 грудня 2018 року Позивачем на вантажному автомобілі (тягач) МАЗ 5440с8580-002 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки МАЗ 93866-044, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія Позивача ОСОБА_1, здійснювалось перевезення власного вантажу позивача: електроди графітовані.

Відповідно до видаткової накладної №1/1812077 від 18 грудня 2018 року товар - електроди зграфітовані у кількості 20,577тн.

Згідно з товарно-транспортною накладною №0204 від 18 грудня 2018 року вантажоодержувачем вказаного вантажу є ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Донецька область, м.Маріуполь).

18 грудня 2018 року на 341 кілометрі автомобільної дороги М-18 загального користування «Запоріжжя - Мелітополь» був зупинений рух вказаного вантажного автомобіля, який був направлений на проходження габаритно-вагового контролю.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю посадовою особою Укртрансінспекції ОСОБА_2 та оператором вагового комплексу ОСОБА_3 складено Довідку №0010977 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (надалі Довідка №0010977), де в пункті 5 знаком (+) в графі 11 зазначено тип транспортного засобу. Відповідно до типу транспортного засобу автомобіль мас чотири осі, дві з яких є здвоєними.

В пункті 6 Довідки №0010977 відображено навантаження на осі в тонах та вказана повна маса транспортного засобу :

- 5.65; 2) - 10.25: 3) - 11.25; 4) 12.05: повна маса транспортного засобу - 39.2 т.

Вказана Довідка підписана посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль - ОСОБА_2, а також оператора вагового комплексу - ОСОБА_3, відбиток печатки відсутній.

Водію автомобілю було вручено другий примірник цієї Довідки та довідку про зважування ДП Запорізький облавтодор ППГВК 2, після чого водію дозволено продовжити рух.

08 січня 2019 року позивачем отримано лист Відповідача (№0010/26-19 від 03 січня 2019 року), у якому зазначається про те, що відповідно до акту №0013977 від 18 грудня 2018 року під час здійснення рейдової перевірки, а саме габаритно-вагового контролю, виявлено порушення порядку проїзду великовагових/великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Також повідомлено про те, що Позивачу нараховано плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового/великогабаритного транспортного засобу у розмірі 742.95 Євро, яка має бути сплачена у гривневому еквіваленті до 18 січня 2019 року.

До вказаного листа додано копії Акту №0013977 від 18 грудня 2018 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів із додатком - Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, а також Довідки №0010977 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та довідки про зважування ДП Запорізький облавтодор ППГВК 2.

З боку посадової особи, що здійснює габаритно-ваговий контроль Акт №0013977 підписано старшим інспектором Клець О.В.

В пункті 7 Акту №0013977 «Маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів» зазначено м. Запоріжжя - ПГВВ - м.Мелітополь, Запорізька область (57+70 км).

В пункті 8 Акту №0013977 зазначено: «Повна маса тонн: нормативно допустима 40 т.; фактична 39,2 т.»;

В пункті 9 Акту №0013977 відстані між осями метрів зазначено: 3.5: 6: 1.5.

В пункту 10 Акту №0013977 осьові навантаження, тонн: вказано нормативно допустиме, а під ним фактичне 11/5.6 11/10.2 16/11.25/12.05. (Допустимий показник вказано в чисельнику, а фактичний показник - в знаменнику).

На підставі вищевказаних Довідки № 0010977 та Акту №0013977, працівником Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області ОСОБА_2 складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 18 грудня 2016 року № 0010977 від 18 грудня 2018 року (надалі Розрахунок №0010977), яким позивачу нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 742,95 Євро.

У вказаному розрахунку наведено як величину, що впливає на розмір плати пройдену відстань 127 км та ваговий параметр на здвоєні осі 23.30 т., який на 45% перевищує норматив.

04 лютого 2019 року від відповідача отримано запрошення на розгляд справи про порушення транспортного законодавства (від 31 січня 2019 року №0479/26-19), до якого додано копію Акту №096028 від 18 грудня 2018 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

12 лютого 2019 року відповідачем винесено припис №090958 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони.

Відповідно до пункту 16 вказаних Правил, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

За змістом пункту 1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року №299, Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України який реалізує державну політику з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.

Основним завданням Укртрансінспекції є, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 1 Закону №2344-ІІІ визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб'єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об'єкти, що використовуються суб'єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно із статтею 6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

У пункті 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до Державного бюджету.

За таких обставин визначена плата за проїзд, несплачена перевізником - власником транспортного засобу у встановлені чинним законодавством строки набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України.

Щодо тверджень позивача про те, що за відсутності відповідної методики зважування транспортних засобів, посадовими особами відповідача проведено габаритно-ваговий контроль, який не відповідає чинному законодавству, а також те, що відповідачем не було враховано перевезення сипучого вантажу (насипного цементу), який за своїми фізичними властивостями постійно змінює розподіл навантаження на вісі транспортного засобу у русі, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпунктів 8.6, 8.7, 8.15 пункту 8 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 №363 (далі - Правила №363) вантаження, закріплення, укриття, ув'язка вантажу, а також розвантаження автомобіля, зняття кріплень і покриттів виконуються Замовником. Перевізник може за погодженням із Замовником взяти на себе вантаження і розвантаження вантажів. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення.

Згідно з підпунктами 8.20, 8.22 пункту 8 Правил №363 водій зобов'язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню. Вантажовідправник на вимогу водія зобов'язаний усунути виявлені недоліки в укладанні вантажу.

Відповідно до підпункту 12.5 пункту 12 Правил №363 для транспортування вантаж потрібно рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, вказаними нормами передбачено обов'язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху. Зміщення ж вантажу та, як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням вимог вказаних Правил.

Cуд звертає увагу на те, що відсутність затвердженої методики зважування транспортних засобів не може бути підставою для не здійснення посадовими особами відповідача своїх обов'язків, зокрема, щодо належного проведення габаритно-вагового контролю.

Так, судом встановлено, що 18 грудня 2018 року на 341 кілометрі автомобільної дороги М-18 загального користування «Запоріжжя - Мелітополь» вантажний автомобіль (тягач) МАЗ 5440с8580-002 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки МАЗ 93866-044, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія Позивача ОСОБА_1 направлений на проходження габаритно-вагового контролю.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю посадовою особою Укртрансінспекції ОСОБА_2 та оператором вагового комплексу ОСОБА_3 складено Довідку №0010977 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (надалі Довідка №0010977), де в пункті 5 знаком (+) в графі 11 зазначено тип транспортного засобу. Відповідно до типу транспортного засобу автомобіль мас чотири осі дві, дві з яких с здвоєними.

В пункті 6 Довідки №0010977 відображено навантаження на осі в тонах та вказана повна маса транспортного засобу :

- 5.65; 2) - 10.25: 3) - 11.25; 4) 12.05: повна маса транспортного засобу - 39.2 т.

Габаритно-ваговий контроль здійснено вагами автомобільними пересувними, типу - вага автомобільна підкладна, модель - AS, у складі вимірювальний прилад №09-224, вантажоприймальні платформи №09-460 та №09-488 і станом на 18 грудня 2018 року ваги були повіреними, що підтверджується свідоцтвом ДП "Укрметртестстандарт" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/1626 від 30 травня 2018 року, яке дійсне до 30 травня 2019 року.

Проте, суд звертає увагу, що документах, складених за результатами габаритно-вагового контролю жодним чином не згадується ваги ESIT 09-224, «mod: Dynamic», які зазначені у довідці про зважування транспортного засобу.

Отже, з наведених документів, суд не може дійти висновку, чи є ваги ESIT 09-224, «mod: Dynamic», які працюють в автоматичному режимі, частиною вагового комплексу автомобільних пересувних ваг, типу - вага автомобільна підкладна, модель - AS, у складі вимірювальний прилад №09-224, вантажоприймальні платформи №09-460 та №09-488 та чи використовувалась вона під час габаритно - вагового контролю транспортного засобу, що належить позивачу.

Разом з тим, необхідно зазначити про те, що ваги AS, у складі вимірювальний прилад №09-224, вантажоприймальні платформи №09-460 та №09-488 відповідно до свідоцтва ДП "Укрметртестстандарт" про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/1626 від 30 травня 2018 року є статичними та проходили метрологічну повірку, як статичні ваги.

Однак відповідно до матеріалів справи та довідки про зважування транспортного засобу зважування здійснено вагами ESIT 09-224 в динамічному режимі руху.

Згідно із Вимогами до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року №255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником (пункт 9 Розділу ІІ "Вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю").

Водночас, згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/1626 від 30 травня 2018 року ваги автомобільні підкладні моделі АS, зазначено, що ці ваги призначені для визначення статичного навантаження.

Отже, відповідачем були застосовані ваги, які проводять статичне зважування транспортного засобу, а не зважування в русі, як це передбачають Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не у відповідності до вимог частини 2 статті 2 КАС України.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що відповідачем не доведена, а позивачем спростована, правомірність дій відповідача стосовно складання акту №0013977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 грудня 2018 року, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0013977 довідки №0010977 про результати здійснення габаритно- вагового контролю від 18 грудня 2018 рокувинесення оскаржуваного розрахунку.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Український графіт» необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20 ) до Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, ) про визнання протиправними дій щодо складання акта, визнання протиправним та скасування розрахунку, задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України щодо складання акту №0013977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 грудня 2018 року, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0013977 довідки №0010977 про результати здійснення габаритно- вагового контролю від 18 грудня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0013977 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 18 грудня 2018 року на суму 742.95 євро, складений Управлінням Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Український графіт» (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 3842 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 квітня 2019 року.

Суддя Д.В. Татаринов