Справа № 820/10480/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

23 квітня 2019 року

справа №820/10480/15

адміністративне провадження №К/9901/32957/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 9 березня 2017 року у складі судді Мар'єнко Л.М.

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у складі суддів Кононенко З.О., Бондара В.О., Бартош Н.С.

у справі №820/10480/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діпнет Україна»

до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

06 жовтня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діпнет Україна» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 24 вересня 2015 року № про зменшення Товариству від'ємного значення ПДВ за травень 2015 року 147687 грн, № про донарахування Товариству податкових зобов'язань з ПДВ на суму 59805,00 грн, у тому числі: 39870,00 грн - за основним платежем, 19935,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями, з мотивів безпідставності їх прийняття.

Розгляд справи здійснювався судами неодноразово, судові рішення які є предметом цього касаційного перегляду ухвалені в межах нового розгляду справи здійсненого на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2016 року.

09 березня 2017 року постановою Харківського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 травня 2017 року, позов Товариства задоволено, скасовані податкові повідомлення - рішення податкового органу від 24 вересня 2015 року № , № , з мотивів того, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ "Євротелекомгруп", "Техно-промкомплекс", Концерну "ВТП", ТОВ "Комп Інформ Груп", ТОВ "Промзвено" та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

06 червня 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити Товариству у задоволені позову.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно-правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм, покладених в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

12 червня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 08 червня 2017 року та витребувано справу №820/10480/15 з Харківського окружного адміністративного суду.

14 липня 2017 Товариством надане заперечення на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, у якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції залишити без змін.

14 липня 2017 року справа №820/10480/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

03 березня 2018 року справа №820/10480/15 разом із матеріалами касаційної скарги №К/9901/32957/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що у вересні 2015 року податковим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків ТОВ «Промзвено» за період грудень 2012 року - серпень 2013 року, жовтень, листопад 2013 року, січень, лютий 2014 року, з ТОВ «Техно-Промкомплекс», Концерн «ВТП», ТОВ «Євротелекомгруп» за період квітень 2015 року, ТОВ «Комп Ін форм Груп» за період травень 2015 року, результати якої викладені в акті перевірки від 10 вересня 2015 року № 83/20-11-22-02/38278035 (далі - акт перевірки).

Висновками акта перевірки зазначено про порушення позивачем вимог пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податкового кредиту на загальну суму 187557 грн, в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Промзвено» за грудень 2012 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад 2013 року, січень 2014 та лютий 2014 року на суму 39870 грн; встановлено заниження податкового кредиту за період квітень 2015 року на суму 135846 грн, в тому числі по взаємовідносинах з Концерн «ВТП» на загальну суму 61484 грн, по взаємовідносинах з ТОВ «Технопромкомплекс» на суму 61051 грн, по взаємовідносинах з ТОВ «Євротелекомгруп» на суму 13311 грн; встановлено заниження податкового кредиту за період травень 2015 року на суму 11841 грн, в тому числі по взаємовідносинах з ТОВ «Комп Ін форм груп» на суму 114841 грн, в результаті чого зменшено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на загальну суму 147687 грн.

Керівником податкового органу на підставі акта перевірки 24 вересня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення № про зменшення від'ємного значення ПДВ за травень 2015 року у розмірі 147687 грн, № про донарахування податкових зобов'язань з ПДВ на суму 59805,00 грн, у т.ч. за основним платежем 39870,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 19935,00 грн.

Фактично підставою для зменшення позивачу розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість та збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, слугували висновки податкового органу про відсутність реального характеру господарських операцій між позивачем та контрагентами - ТОВ «Промзвено», ТОВ «Техно-Промкомплекс», Концерн «ВТП», ТОВ «Євротелекомгруп», ТОВ «Комп Ін форм Груп».

Судами попередніх інстанцій встановлено укладення та виконання між Товариством (покупець) та ТОВ "Євротелекомгруп" (постачальник) договору поставки товару від 26 листопада 2014 року №1126-01 (т.1 а.с.153-154). Згідно п.п.1.1 вказаного договору поставки - постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, факт реальності поставки товару підтверджується наданими до матеріалів справи позивачем видатковими накладними, рахунками на оплату, платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

За висновками судів попередніх інстанцій доводи податкового органу про порушення позивачем вимог пунктів 198.3, 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, викладені в акті перевірки, полягають у тому, що пересортування товарів номенклатури та її кількості доводять фіктивний характер господарських операцій, ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не підтверджені документально.

Товариством (покупець) та Концерном "Високі Технології Права" (далі - Концерн "ВТП") (продавець), укладено та виконано договір купівлі - продажу від 10 квітня 2015 року №220, за умовами якого продавець передав у власність покупцю товарно-матеріальні цінності, а саме обладнання для мереж, на підтвердження реального виконання умов вказаного договору з Концерном "ВТП" та сплати за придбаний товар матеріали справи містять видаткові накладні, а також позивачем на підтвердження транспортування придбаного товару надано товарно-транспортні накладні.

Товариством (покупець) та ТОВ "Техно-промкомплекс" (продавець), укладено та виконано договір купівлі - продажу від 09 січня 2015 року №6, в межах якого покупець отримав у власність товарно-матеріальні цінності, а саме будівельні матеріали, електротехнічну продукцію, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями.

Також встановлено, що Товариством придбано у ТОВ "Комп Інформ Груп" у травні 2015 року: медіаконвертер D-Link DMC-G01LC (Gigabit Ethernet to Gigabit SFP); адаптер перехідник USB/2 ps клавіатура + миш., що підтверджується видатковими накладними, рахунками - фактури, платіжними дорученнями.

Товариством (замовник) та ТОВ "Промзвено" (постачальник), укладено та виконано договір від 28 жовтня 2013 року №1-2810/2013, в межах виконання якого позивачем отримано продукцію, обладнання і видаткові матеріали, що підтверджується податковими та видатковими накладними, розрахунком на оплату, платіжними дорученнями, відомостями інвентаризації ТМЦ.

Оцінюючи докази перевезення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей та дійшли висновку про те, що придбані ТМЦ та обладнання у ТОВ "Євротелекомгруп", "Техно-промкомплекс", Концерну "ВТП", ТОВ "Комп Інформ Груп", ТОВ "Промзвено" було здійснено для подальшої реалізації контрагентам - покупцям, а саме: ПАТ «ДАТАГРУП», ТОВ «Ультралінк», ТОВ «Укрчерметавтоматика», ТОВ «Дабл-Ю Нет Україна», ТОВ «Херсон Телеком Сервіс», ТОВ «Фрінет», ТОВ «Телерадіокомпанія «ТІМ», ТОВ «ХОРС - ТЕЛЕКОМ» ТОВ «Київські оптичні мережі» та ін., що підтверджується наданими документами, а саме: відповідними договорами, платіжними дорученнями, видатковими накладними тощо.

Суд апеляційної інстанції встановив, що податкові накладні, виписані ТОВ "Євротелекомгруп", "Техно-промкомплекс", Концерну "ВТП", ТОВ "Комп Інформ Груп", ТОВ "Промзвено", відповідають вимогам статті 201 Податкового кодексу України, позивачем відповідні суми ПДВ по взаємовідносинам з цими контрагентами включені до складу податкового кредиту та відображені в декларації з податку на додану вартість, що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість.

Також встановлено, що ТОВ "Євротелекомгруп", "Техно-промкомплекс", Концерн "ВТП", ТОВ "Комп Інформ Груп", ТОВ "Промзвено" - виконали свої зобов'язання за вказаними вище договорами, а ТОВ "Діпнет Україна" придбано ТМЦ та обладнання за цими договорами, які відображені у його податковому та бухгалтерському обліку.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подані позивачем документи відповідають умовам договорів, не мають дефектів форми, змісту або походження та є первинними документами у відповідності до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88.

Наявні документи спростовують доводи відповідача щодо наявності між позивачем та його контрагентами - ТОВ "Євротелекомгруп", "Техно-промкомплекс", Концерну "ВТП", ТОВ "Комп Інформ Груп", ТОВ "Промзвено" взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди. Деякі недоліки у вказаних документах, на яких наголошує відповідач, не можуть розглядатись як підстава для висновку про відсутність господарських операцій, оскільки їх фактичне здійснення сукупно підтверджується іншими доказами у справі, які є беззаперечними.

Суд погоджується з здійсненою оцінкою доказів судами попередніх інстанцій у їх сукупності, за якою серед іншого встановлена наявність умов необхідних для здійснення основного виду діяльності - оптової торгівлі електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано відхилені докази перевірки контрагентів позивача іншими податковими органами, як такі що не можуть бути самі по собі підставою для висновку про податкове правопорушення здійснене позивачем, а саме визнання податкового кредиту позивача непідтвердженим. Доказами порушення правил формування податкового кредиту є матеріали перевірки платника податків, проведених з дослідженням його первинних бухгалтерських документів, а не даних акта перевірки інших податкових органів відносно його контрагентів.

Також зазначено, що норми Податкового кодексу України не пов'язують виникнення права на податковий кредит з особливостями оподаткування постачальників 2-го чи іншого ланцюга. Діючим законодавством не передбачений і не визначений обов'язок підприємства встановлювати ланцюг суб'єктів підприємницької діяльності, з якими контрагенти такого підприємства мали договірні відносини, а також підприємству не надано право вимагати від його контрагентів такої інформації.

За висновком суду апеляційної інстанції позивач виконав усі необхідні умови, передбачені Податковим кодексом України, які надають йому правові підстави для нарахування податкового кредиту, в його діях не має порушень вимог Податкового кодексу України, відповідно позивачем правомірно сформовано податковий кредит. Закупівля ТМЦ та обладнання у контрагентів безпосередньо пов'язана з господарською діяльністю підприємства, яка направлена на отримання доходу, оскільки придбані товари були в подальшому реалізовані контрагентам - покупцям.

Посилання відповідача на протокол допиту свідка від 05 січня 2014 року, згідно якого ОСОБА_2, який значиться директором ТОВ "Промзвено" пояснював, що не здійснював господарських відносин з ТОВ "Діпнет Україна", є неприйнятним з огляду на вжиті судами попередніх інстанцій заходи, за якими на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 17 листопада 2016 року судом першої інстанції витребовувались у відповідача: письмові пояснення щодо того, в рамках яких процесуальних дій були відібранні у посадової особи ТОВ "Промзвено" - ОСОБА_2 заперечення щодо причетності його як посадової особи до будь - якої фінансово - господарської діяльності ТОВ "Промзвено"; копія письмових пояснень посадової особи ТОВ "Промзвено" - ОСОБА_2, на які міститься посилання в акті перевірки; інформацію стосовно наявних кримінальних проваджень щодо посадових осіб контрагентів ТОВ "Діпнет Україна".

Проте, відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції жодних належних та допустимих доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень.

Оцінюючи спірні операції суди попередніх інстанцій висновувалися на доведеності поставки контрагентами позивача продукції виробничо-технічного призначення та подальшого використання її у власній господарській діяльності в оподаткованих операціях.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаної позивачем продукції.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Здійснення позивачем господарських операцій, їх реальний характер, встановлено судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем податкового кредиту по факту придбання товару (продукції) та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відсутність підстав збільшення грошових зобов'язань з податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суд зазначає, що відповідачем касаційною скаргою не обґрунтовано, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, внаслідок чого у цій частині касаційна скарга є невмотивованою.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Слобожанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 9 березня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року у справі №820/10480/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер