Справа № 640/6973/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

24 квітня 2019 року м. Київ № 640/6973/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Всеукраїнської громадської організації ТВМР Збройних Силу України

до

ГТУ юстиції у м. Києві

Святошинського районного ВДВС ГТУ юстиції у м. Києві

Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області

Головного територіального управління юстиції у Київській області

про

визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними доручень, визнання акта незаконним

В С Т А Н О В И В:

Всеукраїнська громадська організація ТВМР Збройних Силу України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ГТУ юстиції у м. Києві, Святошинського районного ВДВС ГТУ юстиції у м. Києві, Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області, Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову про виправлення помилки у процесуальному документі від 26.03.2019;

- визнати доручення про проведення виконавчих дій від 12.03.2019 протиправним;

- визнати доручення про проведення виконавчих дій від 26.03.2019 протиправним;

- визнати акт перевірки та проведення інвентаризації та передачу майна належному стягувачу незаконним.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв’язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов’язує надавати такі послуги виключно суб’єкта владних повноважень, і спір виник у зв’язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб’єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв’язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб’єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Між іншим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так п. 4 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що юрисдикція адміністративних судів виключається у випадку коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ч. 2 ст. 340 ГПК України).

Положеннями ч. 1 ст. 342 ГПК України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів прийнятих в порядку господарського судочинства.

Аналогічний правових підхід щодо визначення юрисдикції розгляду спорів даної категорії відповідає правовому висновку, висловленому Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 № К/9901/1189/18, від 19.02.2018 №К/9901/6550/18.

Проаналізувавши зміст позовної заяви та додатки до неї, суд встановив, що позивач оскаржує дії та рішення державного виконавця в рамках виконавчого провадження ВП № 49376838, відкритого свого часу на підставі наказу №18/375 (02-2-18/12485), виданого 18.11.2003 Господарським судом міста Києва у господарській справі №18/375 про стягнення про зобов’язання вчинення дій (а саме здійснення інвентаризації майна).

Як вбачається зі змісту наданих позивачем копій документів та згідно даних витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 24.04.2019 Всеукраїнська громадська організація Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України значиться боржником у виконавчому провадженні №49376838.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є рішення та дії державного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення, прийнятого в порядку господарського судочинства, а позивач – Всеукраїнська громадська організація ТВМР Збройних Силу України наразі є стороною у межах такого виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 170, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя –

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом Всеукраїнської громадської організації ТВМР Збройних Силу України до позовом до ГТУ юстиції у м. Києві, Святошинського районного ВДВС ГТУ юстиції у м. Києві, Києво-Святошинського районного ВДВС ГТУ юстиції у Київській області, Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними доручень, визнання акта незаконним – відмовити.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

3. Повернути позивачу позовну заяву та усі додані до неї матеріали.

4. Роз'яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції Господарського суду міста Києва. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 170 КАС України, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 170, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку, встановленому ст.ст. 295 - 297 цього Кодексу.

Суддя Т.О. Скочок