Справа № 240/5272/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5272/18
Головуючий у 1-й інстанції: Черноліхов С.В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
25 квітня 2019 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О.
суддів: Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги, яку він отримував під час проходження військової служби, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової допомоги, яку він отримував під час проходження військової служби, врахувавши виплачені суми.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що при його звільненні з військової служби відповідачем здійснено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги без урахування щомісячної додаткової винагороди, яку отримував під час проходження військової служби, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що наказом тво начальника штабу - першого заступника командира Військової частини НОМЕР_1 №184-рс від 27.09.2017 р. звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з урахуванням пп. «ї» п.1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р..
Вислуга років позивача у Збройних Силах України становить: календарна - військова строкова служба 02 роки 00 місяців 18 діб та військова служба за контрактом 11 років 06 місяців 13 діб.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №82 від 27.09.2017 р. виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
Разом з тим, відповідно до цього наказу зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити наступні виплати: премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 470 % від посадового окладу в повному розмірі за період служби з 01.09.2017 р. по 27.09.2017 р., згідно указу Міністра оборони України №44 від 27.01.2016 р.; щомісячну надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період служби з 01.09.2017 р. по 27.09.2017 р., згідно наказу Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 р.; щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 60 % місячного грошового забезпечення з 01.09.2017 р. по 27.09.2016 р. у повному розмірі та грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 р. у розмірі 56961,45 грн..
Окрім того, вказаним наказом зобов`язано виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, розмір якої складав 32357,00 грн., що підтверджується грошовим атестатом серії ЗУ №273148.
Так, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон №2011-XII) у разі звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше.
В силу ч. 2 ст. 9 цього Закону, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч. 4 ст. 9 Закону України №2011-XII).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (чинної на момент виникнення спірних правовідносин, далі Постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Разом з тим, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» №889 від 22.09.2010 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Постанова №889), установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Пунктом 2 Постанови №889 встановлено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Відповідно до Постанови № 889 та з метою визначення порядку та умов виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди наказом Міністерства оборони України №550 від 24.10.2016 р. затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Інструкція).
За змістом п. 3 Інструкції №550 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).
Водночас, п.5 цієї Інструкції передбачено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) Військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).
Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік (п.9 Інструкції).
Слід зауважити, що зазначеними пунктами унормовано порядок виплати винагороди військовослужбовцям. Зокрема, така виплата здійснюється, як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням та лише за наявності наказу командира (начальника) Військової частини (установи, організації), яким встановлено її розміри.
Однак, розмір винагороди у відповідності до положень п. 10 Інструкції №550, командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати, за наявності на те обставин, а саме: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.
Беручи до уваги норми законодавства України, що регулюють спірні відносини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що винагорода, встановлена Постановою №889, не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується й виплачується одноразова грошова допомога при звільненні на підставі ч. 2 ст. 15 Закону України №2011-ХІІ у зв`язку із закінченням строку контракту.
Також слід наголосити, що така винагорода має окремий, особливий і разовий вираз виплати, позаяк виплачується тільки тим категоріям військовослужбовців, перелік яких наведений у Постанові № 889 та лише на підставі наказу командира (начальника).
Винагорода виплачується як доповнення до суми грошового забезпечення та водночас не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Виплата цієї винагороди ставиться в залежність від порядку й умов, що нормативно встановлені розпорядником коштів, відповідно до яких, зокрема, щомісячна її виплата можлива, коли військовослужбовець перебуває на військовій службі, і водночас вона не включається до складу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.10.2018 (справа 817/1207/17) та 03.04.2019 року (справа №808/2189/16).
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2018 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Кузьменко Л.В. Іваненко Т.В.