Справа № 260/1144/18
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1144/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рейті С. І.

при секретарі судового засідання - Міца В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про стягнення заборгованості з оплати праці за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22 квітня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 26 квітня 2019 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1І.) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державного агентства рибного господарства України (далі відповідач, Держрибагентство), яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати, виходячи з розрахунку середньої місячної заробітної плати в розмірі 11000,00 грн., за весь час вимушеного прогулу починаючи з 03.01.2017 року по день фактичного розрахунку.

Ухвалою суду від 10.12.2018 року, враховуючи, що предметом розгляду у адміністративній справі є стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з метою об'єктивного, повного і всебічного розгляду справи, витребувано у Державного агентства рибного господарства України довідку про отриману заробітну плату ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням (а.с.50-51).

Ухвалою суду від 11.12.2018 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог - залишено без розгляду (а.с.58-59).

Ухвалою суду від 15.01.2019 року провадження у справі зупинено до вирішення заяви про відвід головуючому судді Рейті С.І. (а.с.90-92).

Ухвалою суду від 22.01.2019 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про стягнення заборгованості з оплати праці за час вимушеного прогулу та справу призначено до судового розгляду (а.с.99-100).

Ухвалою суду від 18.03.2019 року витребувано від архівного відділу Виноградівської районної державної адміністрації відомості про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за період листопад-грудень 2016 року за місцем його роботи - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Закарпатській області (а.с.124-125).

Ухвалою суду від 22.04.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів (а.с.145-146).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року по справі № 807/539/17 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправним і скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області від 26.12.2016 року № 60-К "Про звільнення ОСОБА_1І." та вирішено питання про поновлення позивача на попередній посаді. Дане рішення було переглянуте в порядку апеляційного провадження. Згідно рішення Львівського апеляційного адміністративного суду, рішення суду першої інстанції залишено в силі. Під час розгляду справи в суді першої інстанції не було вирішено питання про виплату компенсації за час вимушеного прогулу. У задоволенні клопотання про винесення додаткового рішення стосовно стягнення заборгованості, ОСОБА_1 було відмовлено ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 року та рекомендовано звернутися до суду з новим позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неприбуття, також ним не подавалась заява про розгляд справи за його відсутності, однак, з урахуванням ч.1 ст. 205 КАС України, справу розглянуто за відсутності позивача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (а.с.42-45), відповідно до якого, вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, позивач був звільнений з посади наказом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Закарпатській області, Держрибагентство не є суб'єктом призначення позивача. Зазначає, що відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року, позивача поновлено на посаді завідувача сектором юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Закарпатській області. Згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.01.2018 Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Закарпатській області припинило свою діяльність. Отже, враховуючи вищевикладене, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року щодо поновлення позивача на посаді завідувача сектором юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Закарпатській області не може бути виконано. Окрім цього, вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, а тому необхідно з'ясувати чи працював позивач з дати звільнення до дати винесення судового рішення. Отже, враховуючи вищевикладене, Держрибагентство заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 з огляду на його безпідставність, недоведеність та невідповідність нормам чинного законодавства України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неприбуття, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, відтак, відповідно до ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року у справі № 807/539/17 (головуючий суддя Гаврилко С.Є.) позовну заяву ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне агентство рибного господарства України, про визнання дій протиправними, зобовязання скасувати наказ та поновлення на роботі задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області від 26.12.2016 року № 60-К "Про звільнення ОСОБА_1І."; зобов'язано поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючого сектором юридичного забезпечення та роботи з персоналом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області з 01.01.2017 року; у задоволенні позовної заяви у частині решти позовних вимог відмовлено (а.с.10-13).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року задоволено апеляційну скаргу Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2017 року у справі №807/539/17 без змін (а.с.16-18).

Суд, вирішуючи вищевказаний спір, питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не розглядав оскільки вказана вимога позивачем не заявлялась.

Так, 02.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового рішення по даній справі, відповідно до якої останній просив ухвалити додаткове рішення стосовно виплати йому середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу. Зокрема, вказав, що судом при ухваленні рішення від 26 грудня 2017 року його позовні вимоги були задоволені частково, однак залишилося не вирішеним питання про виплату середньомісячного заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалою судді Гаврилко С.Є. від 10.05.2018 року відмовлено ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області, третя особа, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне агентство рибного господарства України, про визнання дій протиправними, зобовязання скасувати наказ та поновлення на роботі (а.с.14-15).

Також ухвалою судді Гаврилко С.Є. від 22.05.2018 року, у зв'язку з ліквідацією Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області, замінено сторону виконавчого провадження, а саме Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області на його правонаступника Державне агентство рибного господарства України (а.с.19-20).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України залишено без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 року - без змін (а.с.21-22).

25.10.2018 року позивач, з метою отримання середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Приписами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі Порядок 100) та згідно п. "з" ст. 1 Порядку 100 - цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 ч.2 Порядку 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п.8 ч.2 Порядку 100, обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з абзацом 5 пункту 6 Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Тому відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", зобовязаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обовязкові платежі.

Такий висновок узгоджується з практикою Верховного Суду України, зокрема, викладеною в постановах від 21.01.2012 року № 6-87цс11 та від 14.01.2014 року № 21-395а13.

Як уже зазначено судом, ухвалою суду від 18.03.2019 року витребувано від архівного відділу Виноградівської районної державної адміністрації відомості про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 за період листопад-грудень 2016 року за місцем його роботи - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Закарпатській області.

28.03.2019 року архівним відділом Виноградівської районної державної адміністрації до суду надано витребувані докази (а.с.129-135).

У відповідності до розрахункової відомості по видам оплат (нарахування по підприємству) Закарпаттярибоохорона за листопад 2016 року (а.с.133-134), ОСОБА_1 нараховано 3609,30 грн. (в т.ч., оклад 1723,00 грн., надбавка за високі досягнення в праці 1178,45 грн., індексація доходів 73,95 грн., надбавка за ранг 90 грн., вислуга років (в галузі) 543,90 грн.) та відповідно до розрахункової відомості по видам оплат (нарахування по підприємству) Закарпаттярибоохорона за грудень 2016 року (а.с.130-131), ОСОБА_1 нараховано 11609,15 грн. (в т.ч., оклад 1723,00 грн., компенсація відпустки для звільнених 4064,40 грн., надбавка за високі досягнення в праці 1178,45 грн., індексація доходів 150,40 грн., надбавка за ранг 90 грн., вислуга років (в галузі) 543,90 грн.), відтак, середня заробітна плата за останні два повні місяці роботи на займаній посаді у відповідності до вимог визначених Порядком обчислення середньої заробітної плати склала 15218,45 грн., відтак, середньоденний розмір заробітної плати складає 249,48 грн. (15218,45 грн./61 календарних днів).

Виходячи з наведеного, стягненню за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу в період з 22.04.2018 року по 22.04.2019 року підлягає заробітна плата у розмірі 91060,21 грн. (249,48 грн./за один день * 365 календарних днів).

Водночас період, за який слід стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу у даній справі розпочався з 22.04.2018 року (в межах стягнення не більш як за один рік у відповідності до ст. 235 КЗпП України, так як, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачем не заявлялась при зверненні до суду із позовом про поновлення на роботі).

При цьому як вже зазначено вище, 02.02.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та ухвалою судді від 10.05.2018 року в задоволенні чого відмовлено з тих підстав, що під час прийняття рішення по даній справі 26.12.2017 року судом розглянуті всі заявлені вимоги позивача, зазначені в позовній заяві, дана оцінка всім доводам та доказам, які були надані позивачем та відповідачем по справі, і на підставі повного і всебічного зясування обставин по справ, прийняте рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Знову ж таки, тільки 25.10.2018 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, тобто, зі спливом тривалого часу, а тому в даному випадку суд не може застосувати до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 235 КЗпП України, якою визначено якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що Держрибагентство не є суб'єктом призначення позивача, відповідно, і виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу не може бути реалізована Держрибагентством, з огляду на наступне.

Як уже зазначено, ухвалою судді Гаврилко С.Є. від 22.05.2018 року у зв'язку з ліквідацією Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області, замінено сторону виконавчого провадження, а саме Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області на його правонаступника Державне агентство рибного господарства України, так як функції ліквідованого Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Закарпатській області виконує структурний підрозділ Державного агентства рибного господарства Управління Державного агентства рибного господарства у Закарпатській області.

Вказане рішення суду набуло законної сили згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2018 року.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, судом встановлено обставини, щодо правонаступництва Державного агентства рибного господарства України та вказані обставини повторно не доказуються.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність невиплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, що підтверджено дослідженими в межах розгляду справи належними доказами, в зв'язку з чим позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць, а оскільки середня заробітна плата ОСОБА_1 за останні два повні місяці роботи на займаній посаді склала 15218,45 грн. стягненню за один місяць підлягає заробітна плата у розмірі 7609,22 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України про стягнення заборгованості з оплати праці за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного агентства рибного господарства України (м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 45 а, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 91061,21 (дев'яносто одна тисяча шістдесят одна гривня двадцять одна копійка) з утриманням належних податків та зборів.

3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць у розмірі 7609,22 грн. (сім тисяч шістсот дев'ять гривень двадцять дві копійки) допустити до негайного виконання.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_2