Справа № 826/14072/17
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Кучми А.Ю., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича щодо не здійснення особистого прийому позивача у дні, визначені графіком прийому громадян та про зобов`язання Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. провести особистий прийом з ОСОБА_2 у зручний для обох сторін час та день.

Крім того, позивач просив суд зобов'язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду у 10-денний термін з дня набрання рішенням законної сили та попередити відповідача про можливість застосування заходів, передбачених статтею 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. щодо не здійснення особистого прийому ОСОБА_2 26 вересня 2017 року.

Зобов`язано Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. провести особистий прийом ОСОБА_2 у зручний для обох сторін час та день.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України (місцезнаходження: 01018, м. Київ, Михайлівська площа, 1, ).

12 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зобов'язання Міністра закордонних справ України після набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення у справі №826/14072/17 за позовом ОСОБА_2 до Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Листом від 16.03.2018 року за № 826/14072/3414/18 позивача повідомлено, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено повторне звернення позивача із заявою в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Окружним адміністративним судом міста Києва, відповідачем оскаржено його в апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 року апеляційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 - без змін.

Додатковою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України на користь позивача витрати пов'язані із розглядом справи, у розмірі 1 203,72 грн.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2018 року касаційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2018 року скасовано додаткову постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року апеляційну скаргу Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 року залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 року - без змін та відмовлено Міністру закордонних справ України Клімкіну П.А. в задоволенні заяви про поворот виконання додаткової постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 року.

Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України на користь позивача витрати пов'язані із розглядом справи, у розмірі 948,44 грн.

03.01.2018 року справу № 826/14072/17 повернуто до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Проте, 04.01.2019 року та 11.01.2019 року ОСОБА_2 надсилав заяви щодо неприйняття судом ухвали за результатами розгляду його заяви від 02.03.2018 року про встановлення судового контролю та надання відповіді у формі листа, що позбавляє його права оскаржити відмову у встановленні судового контролю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 від 02.03.2018 про зобов'язання Міністра закордонних справ України після набрання судовим рішенням законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення у справі № 826/14072/17 за позовом ОСОБА_2 до Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2019 року та зобов'язати Міністра закордонних справ України подати до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення від 20.02.2018 року.

11 квітня 2019 року Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої загаданої процесуальної норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС).

Проаналізувавши наведені положення КАС, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом, під час прийняття рішення у справі по суті.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, а не обов'язком, яке може використовуватися в залежності від наявності об'єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у додатковій постанові від 31 липня 2018 року по справі №235/7638/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.02.2018 року видані виконавчі листи від 11.06.2018 року про:

стягнення на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 01 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України (місцезнаходження: 01018, м. Київ, Михайлівська площа, 1, ).

зобов`язання Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича провести особистий прийом ОСОБА_2 у зручний для обох сторін час та день.

На виконання додаткової постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 року видано виконавчий лист від 11.06.2018 року про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справ України (адреса: 01018, м. Київ, Михайлівська площа, 1, код ЄДРПОУ 0026620) на користь ОСОБА_2 ( адреса: АДРЕСА_1 банк отримувача Вінницька філія ПАТ КБ «Приватбанк»: , р/р 250345, МФО банку 305299), витрати пов'язані із розглядом справи, у розмірі 1203 (однієї тисячі двісті трьох) гривень 72 копійок.

Крім того, як встановлено Шостим апеляційним адміністративним судом у постанові від 21.11.2018 року меморіальним ордером № 139159410 від 05.07.2018 року Державною казначейською службою України здійснено безспірне списання коштів з рахунку Міністерства закордонних справ України на користь ОСОБА_2, згідно з виконавчим листом № 826/14072/17 від 11.06.2018 року, в розмірі 1 203,72 грн.

17.01.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист на виконання додаткової постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2018 про стягнення на користь ОСОБА_2 витрат пов'язаних із розглядом справи у розмірі 948, 44 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства закордонних справи України.

Що стосується посилань позивача на рішення судів в інших справах, то колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до частини сьомої статті 78 КАС правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для суду.

З огляду на це, наведені позивачем аргументи на переконання необхідності вжиття спірних процесуальних заходів є необґрунтованими, а тому суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви позивача щодо встановлення відповідачу строку для подання про виконання рішення суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відмова суду першої інстанції у встановленні відповідачу строку для подання звіту щодо виконання судового рішення, не позбавляє позивача права здійснювати примусове виконання рішення в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 пункт 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги, питання судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 34, 243, 312, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Кучма А.Ю.

Суддя Файдюк В.В.