Справа № 200/181/19-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 р. Справа№200/181/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., секретаря судового засідання Шташаліс О.О.,

від представників сторін:

від позивача Щепіхіна В.В. за довір.;

від відповідача Голуб М.І., за довір.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька область, м. Краматорськ, провул. Земляний-2)

до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неврахування в інтегрованій картці платника податків Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" сплачених сум з єдиного соціального внеску у розмірі 1 784 733,43 гривні за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року;

- зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області здійснити облікові операції в інформаційній системі органів Державної фіскальної служби - інтегрованій картці платника податків Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" зі зміною показників стану розрахунків по сплаті сум з єдиного соціального внеску у розмірі 1 784 733,43 гривні за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 08 січня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/181/19-а. Підготовче засідання призначено на 29 січня 2019 року, яке в подальшому відкладалось на 13 лютого 2019 року, 28 лютого 2019 року.

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи відкладено на 20 березня 2019 року.

Ухвалою від 20 березня 2019 року закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено на 01 квітня 2019 року. За результатами судового засідання розгляд справи відкладено на 17 квітня 2019 року. В цей же день проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 10 квітня 1991 року підприємство зареєстровано як платник єдиного соціального внеску та знаходиться за основним місцем обліку платника єдиного внеску в Краматорській Державній податковій інспекції Краматорського управління Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Краматорське управління).

Зазначає, що за результатами перегляду інформації про платника податків, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв'язку з обліком платників податків та адмініструванням податків та зборів, митних платежів, здійсненням податкового контролю, в тому числі даних інтегрованої картки платника податків щодо розрахунків з бюджетом по податковим зобов'язанням з єдиного соціального внеску, встановлено, що станом на 01 грудня 2018 року Краматорським управлянням не було враховано сплачені суми єдиного соціального внеску за період з 01 січня по 01 грудня 2018 року у розмірі 1 784 733,43 гривень.

При цьому, позивач звертає увагу на те, що відповідні суми єдиного соціального внеску за період з січня 2018 року по грудень 2018 року були сплачені його структурними підрозділами, зокрема: Єдиним розрахунковим центром (), ВО «Краснолиманська тепломережа» (), ВО «Слов'янськтепломережа» (), ВО «Дзержинськтепломережа» (), ВО «Димитровтепломережа» (), ВО «Краматорськміжрайтепломережа» () та ВО «Науково - виробничий підрозділ» (Договір про спільну діяльність № 152 від 01.06.2018р.).

Разом з тим, позивач акцентує увагу на тому, що підприємство не мало на меті звільнення від обов'язку зі сплати єдиного внеску. Позивачем, зокрема, вжито заходів щодо виконання обов'язку зі сплати єдиного соціального внеску, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників, а саме забезпечено сплату відповідних сум податку структурними підрозділами позивача, що не призвело до порушення конституційних прав працівників.

Вважає, що підприємство діяло відповідно до підпунктів 3.1.1. та 3.1.2 пункту 3.1 Розділу 3; пункту 3.2 Розділу 3; підпунктів 6.1.1., 6.1.4. та 6.1.5. пункту 6.1 Розділу 6 та пункту 6.3 Статуту підприємства. Крім того, зазначає, що кожний структурний підрозділ, сплачуючи суми єдиного внеску, діяв у відповідності до Положення про такий підрозділ.

З урахуванням того, що підприємство має право створювати відокремлені підрозділи з правом відкриття поточних рахунків і затверджувати положення про них; того, що виробничі одиниці здійснюють свою діяльність в межах прав, наданих обласним підприємством, керуються законодавчими актами та іншими нормативними документами України, наказами та розпорядженнями обласного підприємства, позивач наполягає на тому, що структурні підрозділи (виробничі одиниці) наділені правом здійснювати розрахунки, в тому числі і в межах наданих позивачем прав щодо сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів. Зазначає, що структурні підрозділи позивача є платниками єдиного соціального внеску та перебувають на обліку у податкових органах.

Вважає, що підприємство діяло у відповідності до вимог норм нормативно - правових актів та положень, закріплених у відомчих локальних актах підприємства, зокрема, Статуту та положеннях про структурні підрозділи, договору про спільну діяльність.

Крім того, вказана правова позиція, щодо права сплати податків та зборів за головне підприємство його структурними підрозділами, узгоджується з практикою Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 21 грудня 2018 року № К/9901/43978/18 та № К/9901/43975/18).

Вказує, що підприємство повідомило відповідача про виявлені розбіжності в облікових даних платника податків щодо платежів зі сплати єдиного соціального внеску та надало копії підтверджуючих документів.

Проте, Краматорським управлінням (лист №39998/10/05-99-44-10 від 14.09.2018р.) відмовлено в зарахуванні сплачених сум з посиланням на порушення позивачем частини 9 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Також відповідачем визначено, що у зв'язку з тим, що структурні підрозділи позивача не перебувають на обліку у Краматорському управлінні як платники єдиного соціального внеску, то суми єдиного внеску рахуються в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з'ясування».

Вважає, що відповідач, не приймаючи до обліку суми єдиного соціального внеску в рахунок їх оплати саме позивачем, діє не у спосіб та не на підставах, передбачених Конституцією та законами України, чим порушує права позивача на реалізацію своїх прав та обов'язків, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а також порушує встановлені державою гарантії громадян на соціальний захист, які передбачені статтею 46 Конституції України. У зв'язку з викладеним просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що податковий орган діяв виключно в межах власних повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Податковим кодексом України.

Зазначає, що оскільки відповідно до приписів Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відокремлені підрозділи Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», які є платниками єдиного внеску, не мають право брати на себе обов'язки щодо сплати єдиного внеску за працівників, які працюють на головному підприємстві, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі - позивач, підприємство, ОКП «Донецьктеплокомуненерго») - місцезнаходження: 84307, Донецька область, місто Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, про що свідчить електронний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, , засновано на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради. Управління підприємством на період дії Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» здійснює облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація. Позивач є виробником теплової енергії та здійснює виробничу діяльність з метою задоволення потреб споживачів у сфері теплопостачання.

Судом встановлено, що 11 червня 2018 року на адресу позивача від Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області направлено лист № 4944, згідно з яким позивачу направлено постанову про арешт коштів боржника від 11 червня 2018 року по виконавчому провадженню № 52151142 (а.с. 44, 45, т.1).

Також, з матеріалів справи вбачається наявність ще декількох постанов про арешт коштів боржника, зокрема, по виконавчим провадженням №№ 55664841, 55685798, 42484908, 42484905 (а.с. 46-73, т.1).

Судом встановлено, що Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" є платником єдиного внеску згідно з п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Як вбачається зі змісту адміністративного позову та підтверджено матеріалами справи, позивач не має змоги сплатити відповідні суми єдиного соціального внеску, оскільки розрахункові рахунки підприємства арештовані в рамках виконавчих проваджень.

Судом встановлено, що 01 червня 2001 року між позивачем (Виконавець) та Державним підприємством інженерний центр "Техно-Ресурс" (Центр) укладено договір про спільну діяльність №152 (далі по тексту - Науково-виробничий підрозділ ОКП "Донецьктеплокомуненерго") (а.с.30-32, т.2).

Відповідно до п.п. 2.2. п. 2 договору, Виконавець здійснює розрахунки з державою по податках і обов'язкових зборах, робить обов'язкові виплати і розрахунки з кредиторами, виплату іншій стороні її частку прибутку.

Відповідно до Положення про науково-виробничий підрозділ не є юридичною особою, є платником податків, веде окремий облік пов'язаний з виконанням договору та користується товарними знаками Підприємства та Центру.

Договір про спільну діяльність № 152 від 01.06.2001 року взятий на облік платника податків до контролюючого органу в Краматорської ДПІ Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області, що не заперечується відповідачем. Тобто, зазначений договір зареєстрований в контролюючому органі, тому повинен враховуватися в податковій інспекції.

Судом також встановлено, що протягом 2018 року за ОКП «Донецьктеплокомуненерго» єдиний внесок сплачувався відокремленими підрозділами ОКП «Донецьктеплокомуненерго», а саме: Єдиним розрахунковим центром (), ВО «Краснолиманська тепломережа» (), ВО «Слов'янськтепломережа» (), ВО «Дзержинськтепломережа» (), ВО «Димитровтепломережа» (), ВО «Краматорськміжрайтепломережа» () та ВО «Науково - виробничий підрозділ» (Договір про спільну діяльність № 152 від 01.06.2018р.).

Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що за обліковими даними інформаційної системи «Податковий блок» структурні підрозділи ОКП «Донецьктеплокомуненерго» перебувають на податковому обліку, як платники податків та зареєстровані в якості платників єдиного соціального внеску:

«Єдиний розрахунковий центр» () перебуває за основним місцем обліку у Костянтинівській ДПІ Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області;

Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Слав'янськтепломережа» () перебуває за основним місцем обліку у Слов'янскій ДПІ Слов'янсько-Лиманського управління ГУ ДФС у Донецькій області;

Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Краматорськміжрайтеплосеть» () перебуває за основним місцем обліку у Краматорській ДПІ Краматорського управління ГУ ДФС у Донецькій області ;

Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» () перебуває за основним місцем обліку у Лиманській ДПІ Слов'янсько-Лиманського управління ГУ ДФС у Донецькій області;

Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Дзержинськтепломережа» () перебуває за основним місцем обліку у Торецькій ДПІ Костянтинівсько-Дружківського управління ГУ ДФС у Донецькій області;

Відокремлений підрозділ «Виробнича одиниця ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Димитровтепломережа» () перебуває за основним місцем обліку у Мирноградській ДПІ Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області;

Усі перелічені відокремлені підрозділи ОКП «Донецьктеплокомуненерго» самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами, які працюють у відокремлених підрозділах, та виконують обов'язки платників єдиного внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, ОКП «Донецьктеплокомуненерго» 25 червня 2018 року за № 1/1 прийнято розпорядження «Про встановлення тимчасового порядку здійснення розрахунків по сплаті єдиного соціального внеску» (а.с. 43, т. 1).

Змінений порядок передбачає сплату сум ЄСВ у зв'язку з виплатою заробітної плати працівникам апарату управління через розрахункові рахунки структурних підрозділів від імені юридичної особи. При цьому у п. 2 вказаного розпорядження зазначено, що при оформлені розрахункових документів (платіжних доручень) в полі «Призначення платежу» слід вказувати код ЄДРПОУ платника - юридичної особи - 03337119.

Матеріалами справи підтверджено, що за період з 01 січня 2018 року по 10 грудня 2018 року відповідні суми з єдиного соціального внеску сплачені структурними підрозділами позивача, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями (а.с. 101-196, т.1).

Відповідно до Інтегрованої картки платника податків (ІКП) зазначені платежі з єдиного соціального внеску рахуються як «Платежі до вияснення» (а.с. 33-82, т.2).

Судом також встановлено, що право на здійснення розрахунків по сплаті єдиного внеску за головне підприємство (юридичну особу) ОКП «Донецьктеплокомуненерго» його структурними підрозділами вже встановлено судом при розгляді справи за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/3456/16-а від 07 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 28 лютого 2017 року встановлено, що відокремлений підрозділ юридичної особи може здійснювати всі або частину функцій юридичної особи та відокремлені підрозділи не є третіми особами у відповідності до норм Цивільного кодексу України.

Слід зазначити, що рішення суду у справі № 805/3456/16-а залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року та постановою Верховного Суду від 11 грудня 2018 року (касаційне провадження К/9901/21950/18) (а.с. 17-29, т.2).

Так Верховний Суд зробив висновок, що податковим органом неправомірно не було взято до уваги платежі щодо сплати єдиного соціального внеску структурним підрозділом ОКП «Донецьктеплокомуненерго».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем впродовж 2018 року від податкового органу отримано вимоги про стягнення суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску № Ю-13418-44 від 06.08.2018 року в розмірі 321 943,11 грн.; № Ю-13418-44 від 02.10.2018 року в розмірі 1 464 234,92 грн.; № Ю-13418-44 від 06.11.2018 року в розмірі 2 032 301.57 грн., які були оскаржені в судовому порядку

З огляду на зміст позовних вимог позивача, враховуючи матеріали справи, спірним питанням цієї справи є бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неврахування в інтегрованій картці платника податків Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" сплачених сум з єдиного соціального внеску у розмірі 1 784 733,43 гривні за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України ( далі - ПК України).

Спірні питання, що є предметом цієї справи врегульовані нормами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464).

Відповідно до преамбули Закону № 2464 - цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до статті 2 Закону №2464 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2).

Виключно цим Законом визначаються зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску (частина друга статті 2).

Серед визначених статтею 3 Закону №2464 принципів збору та ведення обліку єдиного внеску наступні: законодавчого визначення умов і порядку його сплати; обов'язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб; державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Статтею 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску має право: звертатися до органу доходів і зборів з письмовою заявою про зміну умов сплати єдиного внеску у разі зміни його статусу як платника (або отримання права на зміну розміру єдиного внеску, зокрема у зв'язку із зміною виду економічної діяльності); захищати свої права та законні інтереси, а також права та законні інтереси застрахованих осіб, на користь яких він сплачує єдиний внесок, у тому числі в суді.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний:

- своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

- вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;

- подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв'язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Відповідно до абз. 6 п.п.14.1.139 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності.

Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.

Отже, платником єдиного внеску під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один з учасників такого договору про спільну діяльність без утворення юридичної особи, на якого згідно з умовами договору про спільну діяльність без утворення юридичної особи покладено обов'язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Згідно з частинами 1-3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Таким чином, відокремлений підрозділ юридичної особи може здійснювати всі або частину функцій юридичної особи.

Частиною четвертою статті 8 Закону №2464 визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону №2464, якою передбачено, що:

- сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті зокрема шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування (перша половина першого речення частини 5 статті 9);

- для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску; обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування ( частина шоста статті 9 );

- єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку ( частина сьома статті 9 );

- днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів ( пункт 1 частини десятої статті 9 );

- єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу) (частина дванадцята статті 9).

Частиною 9 статті 25 Закону №2464 встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов'язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що Закон №2464, який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску (у відповідності до пункту 1 частини першої статті 4), безумовний, пріоритетний (частина дванадцята статті 9) обов'язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів ( частина 5 статті 9 ) з його банківського рахунку ( частина сьома статті 9 ).

Водночас, в ході судового процесу у справі встановлені обставини, які унеможливлюють виконання Товариством зазначеного обов'язку (перебування виробничих потужностей і працівників на території зони АТО, а також арешт коштів Товариства), у спосіб, визначений Законом №2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.

Суд враховує, що спірні правовідносини, які стосуються збору (справляння) єдиного соціального внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому Закон №2464 не передбачає випадків, коли, як у цій справі, існують обставини, що виключають можливість виконання обов'язку зі сплати єдиного внеску.

Тобто має місце ситуація, коли у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску (частина друга статті 2), наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого Законом №2464 обов'язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов'язку.

Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов'язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб (стаття 3), а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 1).

Суд також виходить з того, що Закон №2464 передбачає можливість звільнення від виконання обов'язків платників єдиного внеску, визначених частиною другою статті 6 цього Закону, у разі перебування на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та подання відповідної заяви (пункт 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Разом з тим, конкретний зміст спірних правовідносин свідчить про те, що Товариство не мало на меті звільнення від обов'язку зі сплати єдиного внеску за частиною другою статті 6 Закону №2464, але, натомість, здійснювало пошук шляхів виконання цього обов'язку з тим, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників.

Як вже зазначалось судом вище, у відповідності з п. 1 ст. 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить закону.

Частиною 2 ст. 1134 ЦК України передбачено, що ведення бухгалтерського обліку спільного майна учасників може бути доручено ними одному з учасників.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Та у відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 95 ЦК України відокремлений підрозділ юридичної особи може здійснювати всі або частину її функцій.

Виходячи із аналізу саме положень цивільного законодавства, суд дійшов висновку про те, що в результаті реалізації між позивачем та його структурними підрозділами умов договору про спільну діяльність, не відбулось передачі третім особам обов'язку платника (позивача) по сплаті єдиного внеску, що заборонено частиною 9 статті 25 Закону №2464.

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, а з рахунків ВО «Єдиний розрахунковий центр» (), ВО «Краснолиманська тепломережа» (), ВО «Слов'янськтепломережа» (), ВО «Дзержинськтепломережа» (), ВО «Димитровтепломережа» (), ВО «Краматорськміжрайтепломережа» () та ВО «Науково - виробничий підрозділ» (Договір про спільну діяльність № 152 від 01.06.2018р.)в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини 9 статті 25 Закону №2464.

Позаяк саме наведена вище обставина і норма права покладена в основу позиції відповідача, суд вважає його доводи в цій частині неприйнятними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 грудня 2018 року № К/9901/43978/18 та № К/9901/43975/18.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн, відповідно до платіжного доручення від 11.12.2018 року № 141 (а.с. 3, т.1).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 гривні.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" (84307, Донецька область, м. Краматорськ, провул. Земляний-2) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неврахування в інтегрованій картці платника податків Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" сплачених сум з єдиного соціального внеску у розмірі 1 784 733,43 гривні за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Зобов'язати Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області здійснити облікові операції в інформаційній системі органів Державної фіскальної служби - інтегрованій картці платника податків Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" зі зміною показників стану розрахунків по сплаті сум з єдиного соціального внеску у розмірі 1 784 733,43 гривні за період з 01 січня 2018 року по 01 грудня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 квітня 2019 року. Повний текст судового рішення підписаний 26 квітня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Абдукадирова К.Е.