Справа № 285/4461/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4461/18

Головуючий у 1-й інстанції: Заполовська Т.Г.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся в Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області з адміністративним позовом до Виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення митних правил № 5603/20500/18 від 24.10.2018, яким визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 29 січня 2019 року позов задовольнив у повному обсязі. Судове рішення мотивоване тим, що позивача неналежним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята без його участі, що є порушенням чинного законодавства.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги ст.494 МК України, оскільки виклик та примірник протоколу направлялися за вказаною адресою (АДРЕСА_1), та збігається з адресою, зазначеною позивачем в позові. Примірник протоколу про порушення митних правил N95603/20500/18, позивачу був направлений поштою рекомендованим листом 970) від 26.09.2018 року №4109/03-70-20-03. Вказаний лист надійшов в м. Новоград-Волинський 18.09.2018 08:37:00 та перебував по 12.10.2018 16:03:00, протягом вказаного часу жодних дій позивач для отримання листа не прийняв, що свідчить про небажання позивача в отриманні поштової кореспонденції від ОСОБА_2 митниці ДФС з метою в подальшому уникнути від відповідальності, за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2019, з урахуванням вимог ст. 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.10.2018 в.о. начальника ОСОБА_2 митниці ДФС ОСОБА_4 винесено постанову у справі про порушення митних правил № 5603/20500/18, згідно з якою встановлено, що 19.06.2018, ОСОБА_3, ввіз на територію України транспортний засіб марки Хундай Терасан, р.н. (LT) KMC614, кузов KMHNM81XP3U083485, в митному режимі «Транзит» та станом на 25.09.2018 року зазначений транспортний засіб не був вивезений з території України, чим порушено вимоги ст. 95 МК України. Відповідно позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно із ч. 1 ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин 1, 2ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Як встановлено в ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням. Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв'язку з оскарженням.

Частина 3 статті 470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Правопорушення, передбачене ст.470 МК України, щодо невивезення автомобіля, що перебуває під митним контролем і щодо якого існує обов'язок вивезення за межі України, характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, тобто є триваючим, а тому адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього правопорушення.

Отже, факт перевищення позивачем встановленого МК України строку доставки даного транспортного засобу до митного органу виявлено лише 25.09.2018 року, про що складено відповідний протокол (а.с. 37).

Як вірно зазначено судом першої інстанції, 24 жовтня 2018 року, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення вчинення позивачем правопорушення, відповідачем винесено постанову у справі про порушення митних правил, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Таким чином, притягнення позивача до відповідальності відбулося в межах строків, визначених ч.1 ст.467 МК України.

Положення ст. 38 КУпАП у вказаному випадку застосуванню не підлягають, оскільки норми ст. 470 МК України є спеціальними у вказаному випадку.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду у справі № 464/2003/16-а від 25.06.2018.

Однак, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач не був повідомлений про складений відносно нього протокол про порушення митних правил та про день, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред'явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи). Під час проведення процесуальних дій, зазначених у пунктах 2, 4-6, 8 частини другої цієї статті, складаються протоколи, форми яких встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як зазначено судом першої інстанції відповідач надав копії чеків про направлення ОСОБА_3 протоколу, повідомлення про розгляд справи, постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, але згідно інформації з Укрпошти встановлено, що ОСОБА_3 не отримував всі вказані повідомлення від ОСОБА_2 митниці ДФС.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо порушення прав позивача, визначених ст. 498 МК України, на особисту участь при розгляді справи, право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, врегулювати спір у добровільному порядку.

З матеріалів справи встановлено, що виклик та примірник протоколу направлялися за вказаною адресою (АДРЕСА_1), та збігається з адресою, зазначеною позивачем в позові, що свідчить про вручення протоколу у відповідності до вимог ст. 494 МК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 494 МК України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Таким чином, вказане свідчить про небажання позивача в отриманні поштової кореспонденції від ОСОБА_2 митниці ДФС з метою в подальшому уникнути від відповідальності, за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо визнання оскаржуваної постанови незаконною та її скасування, а також закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки для забезпечення прав позивача ОСОБА_2 митницею Державної фіскальної служби України вчинено процесуальні дії визначені ст. 498 МК України.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Виконуючого обов'язки начальника ОСОБА_2 митниці Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6