Справа № 520/2511/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

22 квітня 2019 р. справа №520/2511/19

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: вул. Пушкіна,26, м. Валки Харківська області) щодо нездійснення виплати різниці пенсії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, вул. Чехова, буд.20, м. Валки, Харківської області) з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року , як пенсіонеру за віком;

- стягнути з відповідача - Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: вул. Пушкіна,26, м. Валки, Харківська області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1, вул. Чехова, буд.20, м. Валки Харківської області) невиплачену різницю у розмірах пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 10606,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй з 24.06.2014 призначена пенсія за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з тим, що після виходу на пенсію позивач продовжувала працювати, у період з 01.04.2015 по 30.09.2017 проводилися відрахування з пенсії в особливий період виплати пенсії. Також позивач зазначила, що, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-р/2018 визнано, що положення п.164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України є таким, що не відповідає Конституції України, у позивача виникло право отримання різниці недоотриманої пенсії за вказаний період. У зв'язку з чим, позивач звернулася з відповідною заявою до відповідача, у відповідь останнім роз'яснено порядок виплати пенсії працюючим пенсіонерам у період 2015-2017 роках у розмірі 85% призначеного розміру, водночас, у вказаній відповіді відповідач визначив про нарахування розміру щомісячної пенсії у вказаний період. Проте на теперішній час відповідачем не виплачено різницю нарахованого розміру щомісячної пенсії у вказаний період, що становить 10606 грн. З вказаними обставинами позивач не погоджується, через що звернулася до суду.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - голови комісії з припинення Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Валківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області та отримує з 24.06.2014 пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2018 ОСОБА_1 звернулася до Валківського ОУПФ України Харківської області з заявою про повернення утриманої суми з її пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року податку на доходи фізичних осіб та військового збору, з урахуванням раніше отриманих нею сум.

Згідно листа від 10.12.2018 №2901/02-38 Валківського ОУПФ України Харківської області позивачу повідомлено, що відрахувань пенсії позивача згідно пп. 164.2.19 ст.164 ПК України не проводилися. Водночас, у вказаному листі роз'яснено, що обмеження продовжували діяти до прийняття Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2148-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", яким ліквідовано 15-ти відсоткове зменшення пенсійного забезпечення для працюючих пенсіонерів. Таким чином, з жовтня 2017 року пенсія виплачується в 100 % розмірі.

Додатково пенсійним органом у вказаному листі повідомлено, що загальна сума відрахувань з пенсії за період з квітня 2015 по 300 вересня 2017 склала 10606,65 грн.

По суті спірних правовідносин судом встановлено наступне.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» в редакції станом на 01.01.2015 було передбачено, що пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Пенсії виплачуються без урахування одержуваної заробітної плати (доходу) або пенсійних виплат з накопичувальної системи пенсійного страхування чи пенсійних виплат із системи недержавного пенсійного забезпечення.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, було внесено зміни до вище вказаної статті та абзац другий частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» викладено в новій редакції, а саме: «тимчасово, у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII було передбачено, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII, було внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та абзаци другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Як вбачається з матеріалів справи, у спірний період з квітня 2015 року по вересень 2017 року включно позивач перебував у трудових відносинах на посаді фельдшера лабораторії в лікарні, що не заперечується сторонами у справі.

Згідно матеріалів пенсійної справи, копія якої долучена відповідачем до матеріалів справи, у період з квітня 2015 року по серпень 2015 року розмір нарахованої позивачу пенсії становив 2299,20 грн, з вересня 2015 року по травень 2016 року - 2330,20 грн., в червні 2016 року по червень 2017 2570 грн, з липня по вересень 2017 року - 2568,78 грн, що перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність на час вступу в дію норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII.

З огляду на викладене та враховуючи, що у період з квітня 2015 року по вересень 2017 року, включно позивач перебував у трудових відносинах, то положення щодо тимчасового зменшення пенсії та виплати її у розмірі 85% у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», та щодо тимчасового зменшення пенсії та виплати її у розмірі 85% у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII, поширювали свою дію на позивача.

Суд зазначає, що обмеження продовжували діяти до прийняття Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03 жовтня 2017 року № 2148-УІІІ, яким ліквідовано 15-ти відсоткове зменшення пенсійного забезпечення для працюючих пенсіонерів. Таким чином, з жовтня 2017 року пенсія виплачується в 100 % розмірі.

Щодо посилань позивача на рішення Конституційного Суду України у справі № 1-р/2018 від 27.02.2018, суд зазначає наступне.

Вище вказаним рішенням Конституційного Суду України визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Також п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України у справі №1-р/2018 від 27.02.2018 року передбачено, що положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, в даному випадку вказане рішення Конституційного Суду України стосується положень абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, які стосуються включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, в даному випадку пенсія, нарахована позивачу, не перевищувала десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, то така норма законодавства не була застосована до його пенсії.

З огляду на викладене в даному випадку рішення Конституційного Суду України у справі № 1-р/2018 від 27.02.2018 року в частині визнання неконституційними положення абз. 1 п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України, не може бути застосоване до спірних правовідносин, оскільки в даних спірних правовідносинах відрахування від пенсії позивача у спірний період здійснювалося на виконання положень ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції відповідно до Закону України від 02.03.2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», а також в редакції відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 24.12.2015 №911-VIII.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави вважати, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, на яку посилається позивач в позові, через що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення виплати різниці пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року, як пенсіонеру за віком, належить відмовити, як і у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача невиплачену різницю у розмірах пенсії за період з 01 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року у розмірі 10606,65 грн, як похідних від первісних.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати з відповідача не присуджуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Валківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.