Справа № 1740/2013/18
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/2540/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.

за участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року, ухвалене суддею Недашківською К.М., 17:03:00 год, м. Рівне, дата складання повного тексту рішення 16 січня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Здолбунівської районної державної адміністрації про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинення певних дій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернлася до суду з позовом до Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, в якому просила: визнати протиправним рішення директора Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про переведення позивача з посади головного спеціаліста на посаду провідного фахівця із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, скасувавши наказ №27-к від 28.12.2016; зобов'язати директора Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді призначити позивача на посаду заступника директора начальника відділу Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в випадку позивача мало місце саме зміна істотних умов праці, яка полягала у виведенні посади, яку займав позивач із державної служби, а у зв'язку із зміною структури (без скорочення) введено посаду, яка не відноситься до категорії державної служби. А тому, позивачу була запропонована посада провідного фахівця із соціальної роботи у звязку з тим, що саме таку фактично займав позивач, але з урахуванням істотних змін умов праці. Суд першої інстанції також зазначив, що при зміні істотних умов праці у Здолбунівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було дотримано встановлений законодавством порядок повідомлення позивача завчасно про таку зміну, порядок переведення позивача на іншу посаду, передбачену структурою установи та її штатним розписом, в межах її спеціальності та кваліфікації.

А тому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що при зміні істотних умов праці у Здолбунівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було дотримано встановлений законодавством порядок повідомлення позивача про таку зміну, порядок переведення позивача на іншу посаду, передбачену структурою установи та її штатним розписом, в межах її спеціальності та кваліфікації.

Крім того, посадовий оклад позивача збільшився і заробітна плата ОСОБА_1 становить 5583 грн, в той час, коли перебувала на посаді головного спеціаліста 2241,25 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, вважаючи його винесеним з порушенням норм матеріального права, ОСОБА_1 оскаржила його, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що в результаті проведення істотних змін умов праці, позивачу було запропоновано посаду фахівця із соціальної роботи, яка не віднесена до категорії держслужби та є фактично посадою, що займав позивач і перейменована у зв'язку із виведенням з державної служби, тобто зміною істотних умов праці, однак відповідно до посадових обовязків, посада, яку вона займала до проведення зміни істотних умов праці головний спеціаліст, була рівнозначна посаді заступник директора начальник відділу. А тому, призначення її на посаду фахівця із соціальної роботи, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в даному випадку позивачу не було запропоновану рівнозначну посаду, зокрема, зазначену нею заступника директора начальник відділу. Крім того, зазначає, що при проведенні зміни істотних умов праці відносно ОСОБА_1 було порушено принцип незмінності істотних умов договору, тобто змінилися всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади). Звертає увагу на тому, що вона неодноразово заохочувалася Здолбунівською районною державною адміністрацією Рівненської області, Рівненським обласним центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді, Рівненською обласною державною адміністрацією, Державною службою соціальних служб для сімї, дітей та молоді (копії нагород зазначені в трудові книжці та надані до суду).

Жодного дисциплінарного стягнення упродовж всієї трудової діяльності до неї застосовано не було. Вважає, що оскільки до змін умов праці її посада була найвищою в Центрі, саме вона мала отримати посаду заступника директора начальника відділу.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 2008 року працює в Здолбунівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на посаді головного спеціаліста.

Відповідно до наказу Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді №14-к від 27.10.2016 року «Про зміну істотних умов праці» затверджено нову структуру Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, яка була погоджена з Здолбунівською районною державною адміністрацією та відділом у справах молоді та спорту райдержадміністрації.

Цим же наказом було введено в дію з 27.10.2016 року затверджений в.о. начальника відділу у справах молоді та спорту РДА штатний розпис Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в кількості 9,5 штатних одиниць.

Згідно цього наказу зобов'язано провідного спеціаліста юрисконсульта районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_3 забезпечити попередження працівників Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про зміну істотних умов праці відповідно до чинного трудового законодавства, а також переведення працівників за їхньою згодою на запропоновані посади, відповідно до штатного розпису.

27 жовтня 2016 року позивач попереджена про зміну істотних умов праці, що підтверджено її власноручним підписом.

Відповідно до наказу Здолбунівського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді від 28.12.2016 року №27-к «Про переведення ОСОБА_1» позивач була переведена з посади головного спеціаліста та посаду провідного фахівця із соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді 28.12.2016. ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію «провідний фахівець із соціальної роботи» та 12 тарифний розряд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулюється Законом України «Про державну службу», який набув чинності з 01.05.2016 року.

Визначаючись щодо того, чи відбулась у Здолбунівському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді зміна істотних умов праці чи реорганізація, що передбачає зміну штату або чисельності працівників, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про державну службу», державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Як визначено частинами другою та третьою статті 3 цього ж Закону, відносини, що виникають у зв'язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Статтею 43 Закону України «Про державну службу» визначено підстави для зміни істотних умов державної служби, які, зокрема, є такими: ліквідація або реорганізація державного органу; зменшення фонду оплати праці державного органу; скорочення чисельності або штату працівників у зв'язку з оптимізацією системи державних органів чи структури окремого державного органу.

Зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов'язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 60 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до Закону України «Про державну службу», постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 року №462 «Питання оплати праці працівників центрів соціальних служби для сім'ї, дітей та молоді», наказів Міністерства соціальної політики України від 29.06.2016 року №709 «Про затвердження Типових структур і штатів центрів соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді», від 16.08.2016 року №883 «Про затвердження змін до наказу Міністерства соціальної політики України від 18 травня 2015 року №526» затверджено нові типові структури і штати центрів соціальних служби для сім'ї, дітей та молоді, а працівники центрів втратили статус державних службовців.

Тобто, на виконання вказаних нормативно-правових актів, Здолбунівський районний центр соціальних служби для сім'ї, дітей та молоді приймає наказ від 27.10.2016 року №14-к «Про зміну істотних умов праці», відповідно до якого затверджується структура Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та вводиться в дію штатний розпис у кількості 9,5 штатних одиниць.

Зокрема, згідно нової структури Здолбунівського районного центру соціальних служби для сім'ї, дітей та молоді з 27.10.2016 року в штаті центру передбачаються наступні посади у кількості 9,5 одиниць: директор 1; бухгалтер 1; заступник директора начальник відділу 1; юрисконсульт 1; фахівець із соціальної роботи 5; прибиральник службових приміщень 0,5.

Так позивачу, яка обіймала посаду державного службовця головного спеціаліста, у зв'язку з виведенням її посади з державної служби, запропоновано посаду фахівця із соціальної роботи, яка не віднесена до категорії держслужби та є фактично посадою, що займала ОСОБА_1 і була перейменована у зв'язку із виведенням з державної служби, тобто зміною істотних умов праці.

Відповідно до частини четвертої статті 32 КЗпП України, у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоровя (ч.2 даної статті).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, незважаючи на неодноразову усну відмову від подальшої роботи, тверджень про звільнення (як наслідок оформлення актів відмови працівника від запропонованої посади та актів про відмову від підпису в повідомленні про можливе звільнення, нею фактично не було подано заяви про звільнення через незгоду зі зміною істотних умов праці.). Крім того, позивач на протязі тривалого часу виконувала посадові обовязки.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється ( п. 6 статті 36 цього Кодексу).

У звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці (ч.3 ст. 32 КЗпП України) .

Виходячи з наведеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що під час реорганізації відповідача позивач надав згоду (про що свідчить фактичне виконання роботи на вказаній посаді) на його переведення на іншу роботу в новоствореній установі.

Як слідує із матеріалів справи та не заперечується сторонами, фактично для осіб, які відповідно до Закону № 889 з 01.05.2016 року з категорії держслужбовців перейшли у категорію працівників-недержслужбовців, відбувалися зміни в організації виробництва і праці, під час яких змінилися істотні умови праці, зокрема і система та розмір оплати праці, пільг, зміна розрядів і найменування посади.

Тому апеляційний, суд наголошує на тому, що переведення позивача було проведене у звязку з реорганізацією установи та приведення виконання вказаних органів.

У даному випадку правовідносини в межах предмету спору охоплюють переведення працівника, який втратив статус державного службовця, на іншу посаду, яка не відноситься до державної служби, у зв'язку із зміною істотних умов праці.

Відтак, доводи апеляційної скарги щодо нерівнозначності посад є безпідставними.

Крім того, виходячи зі змісту та логіки наведених нормативно-правових актів, повідомлення про зміну істотних умов праці має своєю метою отримання згоди працівника на продовження роботи в нових умовах. Відсутність такої згоди має наслідком звільнення працівника.

За таких обставин колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача під час переведення позивача на іншу посаду внаслідок реорганізації установи та приведення повноважень органів у відповідності до реформи державної служби

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані дії не призвели до погіршення умов оплати праці.

Наведене свідчить про безпідставність позовних вимог позивача та правомірність висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи позивача не містять обєктивних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11 січня 2019 року у справі 1740/2013/18 за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинення певних дій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 24.04.2019.