Справа № П/811/1380/16
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2019 року

Київ

справа №П/811/1380/16

адміністративне провадження №К/9901/37570/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 (головуючий суддя: Семененко Я.В., судді: Бишевська Н.А., Добродняк І.Ю.)

у справі № П/811/1380/16

за позовом Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

до Приватного підприємства «Олександрія Квартал»

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - позивач, ОДПІ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства «Олександрія Квартал» (далі - відповідач, ПП), в якому просила стягнути з відповідача податковий борг з податку на додану вартість у сумі 20299,97 грн., в тому числі 15108,00 грн. основного зобов'язання та 5191,97 грн. пені, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.11.2016 позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України податковий борг з ПДВ в сумі 20299,97 грн., в тому числі 15108,00 грн. основного зобов'язання та 5191,97 грн. пені, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОДПІ просить скасувати постанову апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14, пункту 56.11 ст. 56, 59.1 ст. 59, пункту 95.1, ст. 95 Податкового кодексу України (далі - ПК), ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - Кас, у редакції, чинній на дату ухвалення оскаржуваного судового рішення) та залишити в силі рішення суду першої інстанції. За доводами касаційної скарги судом не було достовірно встановлено суму податкового боргу, за стягненням якої контролюючий орган звернувся до суду. Ця сума виникла у зв'язку із несплатою відповідачем самостійно узгоджених податкових зобов'язань із ПДВ, які направлялися на погашення суми податкового боргу у порядку черговості.

Заперечуючи проти касаційної скарги, відповідач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для звернення ОДПІ з адміністративним позовом до відповідача про стягнення податкового боргу у загальній сумі 20299,97 грн., в тому числі 15108,00 грн. основного зобов'язання та 5191,97 грн. пені, стала несплата відповідачем суми податкового зобов'язання із ПДВ самостійно узгодженого відповідачем у поданих податкових деклараціях із ПДВ: за травень 2016 у сумі 1781,00 грн.; за червень 2016 у сумі 6562,00 грн.; за липень 2016 у сумі 122,00 грн.; за серпень 2016 у сумі 6643,00 грн.

Як встановлено судами попередніх інстанцій позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу за № 180-19 від 28.03.2013 на суму 11835,00 грн., яку відповідач отримав 06.06.2013.

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ст.16 цього Кодексу встановлено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст. 56 ПК України).

Згідно з пунктом 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пункту 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (підпункт 95.2 цієї статті).

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції обмежився висновком про те, що фактично податковий борг, який заявлено контролюючим органом до стягнення у межах цієї справи, виник внаслідок дій самого позивача, яка неправомірно зарахувала поточні платежі підприємства в рахунок погашення не існуючого податкового боргу. В основу вказаного висновку судом було покладено обставини, встановлені постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.04.2014 у справі П/811/675/14, якою було стягнуто з ПП суму податкового боргу у 4002,56 грн. Цим рішенням було встановлено факт наявності у позивача станом на 23.04.2014 податкового боргу із ПДВ у сумі 4002,56 грн. Указана сума податкового боргу на виконання вищевказаної постанови суду у справі П/811/675/14 була сплачена відповідачем, однак це не було відображено у обліковій картці платника податків, що і мало наслідком неправомірне зарахування ОДПІ сум поточних податкових зобов'язань у погашення податкового боргу, який був погашений.

Однак із такими висновками суду не можна погодитися, оскільки обставини наявності у відповідача суми податкового боргу, за стягненням якого ОДПІ звернулося до суду, як і підстава його виникнення, зроблені без належної оцінки доказів у справі.

Згідно зі ст. 86 КАС України (у редакції. чинній на дати ухвалення оскаржуваних судових рішень) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (частина 2 цієї статті).

Згідно з частиною 1 ст. 70 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (частина 4 цієї статті).

Відповідно до частини 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обґрунтовуючи свої позивні вимоги, ОДПІ посилається на те, що сума податкового боргу відповідача із ПДВ становила саме 22299,97 грн. та виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно узгоджених сум податкового зобов'язання із ПДВ за травень, червень, липень, серпень 2016 року та нарахованої пені на суму податкового боргу. При цьому ОДПІ наголошує, що судом не було достовірно встановлено суму податкового боргу, яка рахувалась за відповідачем і на погашення якої була направлена сплата поточних платежів, так як встановлений судовим рішенням у справі факт суми заборгованості за відповідачем у сумі 4002,56 грн. датований 23.04.2014, а ОДПІ звернулася до суду із позовом про стягнення суми податкового боргу, який виник у 2016 році.

Цим доводам позивача судами не було дано оцінки при розгляді спору. Тоді як обставини, на які посилається позивач, свідчать про те, що у судовому процесі не було встановлено обставин наявності податкового боргу, а у випадку встановлення таких обставин - підстав його виникнення та достовірності заявленої позивачем до стягнення суми.

Наведені відповідачем у своїй касаційній скарзі доводи ставлять під сумнів висновки апеляційного суду про відсутність у відповідача суми податкового боргу, за стягненням якого ОДПІ звернулась до суду із позовом.

Отже суду апеляційної інстанції слід було більш ретельно перевірити доводи позивача, якими він обґрунтовував позов. При цьому у випадку встановлення судом обставин щодо наявності у відповідача податкового боргу, суду слід встановити дату виникнення податкового боргу, підстави його виникнення, обставини щодо його погашення або не погашення відповідачем, обставини щодо зарахування ОДПІ сум на сплату поточних платежів в оплату сум податкового боргу та дати відповідну оцінку таким діям контролюючого органу на предмет відповідності нормам ПК.

Обов'язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з'ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 7, частин 4 та 5 ст. 11 КАС України (у редакції, чинній до внесення змін законом України від 03.10.2017) та закріплено також у частині 4 ст. 9 КАС України (у редакції, чинній після внесення змін законом України від 03.10.2017).

Частиною 1 ст. 242 КАС України у редакції, чинній після внесення змін законом України від 03.10.2017) встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина 2 цієї статті)

Згідно з частиною 3 обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вищенаведені порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права призвели до передчасних висновків щодо суті спору, отже судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 3) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити обставини щодо податкового боргу, який ОДПІ просить стягнути з відповідача, у випадку встановлення таких обставин - його розмір, підстави та податкові звітні періоди його виникнення; у разі необхідності, зобов'язати сторони надати докази, яких не буде вистачати для з'ясування відповідних обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко