Справа № 400/492/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р. № 400/492/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_2

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

про:визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років та зобов'язання перевести пенсію по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262) у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду - 21.08.1996 р.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходив службу в органах внутрішніх справ, а потім - в поліції, з якої звільнений через хворобу. На час розгляду справи позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262. У січні 2019 р. позивач звернувся до відповідача з питання переведення пенсії, призначеної в зв'язку з інвалідністю, на пенсію за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону № 2262 у редакції на час призначення позивача на посаду. Відповідач протиправно відмовив у переведенні пенсії. Розпочинаючи службу в правоохоронних органах у 1996 р., позивач виправдано очікував на майбутнє призначення пенсії за вислугою років зі стажем роботи не менше 20 років, а позбавлення його такого права вважає протиправним.

19.03.2019 р. відповідачем подано відзив на позов (а. с. 24-25), де вказано, що вислуги років позивача станом на день його звільнення недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262 у редакції на час звільнення позивача зі служби.

25.03.2019 р. позивач подав відповідь на відзив (а. с. 26), де зазначив, що відзив відповідача не містить доказів чи посилань на норми права, якими обґрунтовані його доводи. Відповідачем не спростовано доводи позивача.

За клопотанням позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, а потім - в поліції (а. с. 8-9). Наказом від 27.11.2018 р. № 301 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 30.11.2017 р. за ст. 77 ч. 1 п. 2 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а. с. 10). На день звільнення вислуга років позивача в календарному обчисленні складала 21 рік 3 місяці 9 днів.

У січні 2018 р. позивачу встановлена третя група інвалідності по захворюванню, пов'язаному з проходженням служби, на строк до 01.01.2019 р. (а. с. 11). В подальшому інвалідність продовжена на строк до 01.01.2020 р. (а. с. 12).

З 01.12.2017 р. позивачу призначена пенсія по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону № 2262.

28.01.2019 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років (а. с. 13).

Листом від 11.02.2019 р. відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача, посилаючись на відсутність у нього права на призначення пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років на день звільнення (23 роки та 6 місяців) (а. с. 14).

Спірні правовідносини щодо призначання пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей регулюються Законом № 2262 та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей".

Як зазначено в п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262 (в редакції на момент звернення позивача з питання переведення на інший вид пенсії), пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" ст. 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільненні зі служби: з 1 жовтня 2017 р. по 30 вересня 2018 р. і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Отже, позивач, як особа, що проходить службу в поліції, має право на призначення пенсії за вислугу років за умови наявності в нього на день звільнення вислуги 23 календарних років та 6 місяців і більше.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на день звільнення має вислугу в календарному обчисленні - 21 рік 3 місяці 9 днів.

Суд виходить з того, що вислуга років - це особливий вид спеціального стажу окремих категорій працівників, який передбачає пільгове пенсійне забезпечення у зв'язку з утратою професійної працездатності й виходом на пенсію до настання віку, який дає прав на пенсію за віком.

Діючим законодавством передбачено чотири категорії працівників, які мають право не пенсію за вислугу років: - військовослужбовці, службовці та працівники органів внутрішніх справ; - працівники цивільної авіації та льотно-випробувального складу; - державні службовці, судді, працівники прокуратури і митних органів; - окремі категорії працівників та спеціалістів інших галузей народного господарства.

Працівникам органів внутрішніх справ та поліції пенсія призначається за наявності певної вислуги років служби, зазвичай незалежно від віку, інколи - в сукупності з віком та іншими обставинами.

Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших - встановлюється вік і стаж. Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

Отже, визначаючи умови призначення пенсій за вислугу років, законодавець визначає порядок розрахунку стажу роботи: в календарному чи в пільговому вирахуванні.

Оскільки позивач на день звільнення зі служби в поліції не має вислуги років у календарному вирахуванні 23 роки та 6 місяців і більше, відповідач правомірно відмовив йому в переведенні на пенсію за вислугою років.

Щодо обов'язкової умови для отримання права на призначення пенсії - календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом № 2262 розмірі, неодноразово зазначав Верховний Суд (наприклад, рішення від 22.11.2018 р. по справі № 161/4876/17 і від 22.01.2019 р. по справі № 295/10742/16-а).

Доводи позивача щодо необхідності застосування редакції Закону № 2262 станом на дату призначення його на посаду - 21.08.1996 р. суд вважає безпідставними.

Крім того, суд враховує висновки П'ятого апеляційного адміністративного суду, викладені в постанові від 27.03.2019 р. по справі № 400/2736/18, про відсутність у ОСОБА_1 права на пенсію за вислугою років.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідач, відмовляючи позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років, діяв на підставі, у межах повноважень та в спосіб, передбачений Законом № 2262.

Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років та зобов'язання перевести пенсію по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на час призначення на посаду 21.08.1996 р.) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П'ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.04.2019 р.

Суддя Н.В. Лісовська