Справа № 640/19671/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 квітня 2019 року 16:23 № 640/19671/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкова В.В. при секретарі судового засідання Чуб Н.С.

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від позивача - ОСОБА_2

від відповідача - 1 - ОСОБА_3

від відповідача - 2 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БМС БУД»

до 1) Державної архітектурно-будівельної інспекції України

2) Державної регуляторної служби України

про визнання протиправними дій, визнання протиправними висновків в акті

перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БМС БУД» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі по тексту - відповідач) з наступними позовними вимогами:

- визнати дії посадових осіб, головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Домащенко В.М. та головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Кучанського О.В. Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві протиправними в межах складання акта, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року;

- визнати висновки в акті, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що зазначені в акті перевірки відомості щодо присутності при її проведенні виконавчого директора ОСОБА_1, не відповідає дійсності, оскільки останній перебував за межами України, а зазначена як присутня при проведенні перевірки економіст ОСОБА_7 не є посадовою особою позивача. Враховуючи викладене, у тому числі невідповідність внесеної в акт перевірки інформації, дії щодо проведення перевірки та висновки акта перевірки є протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу на усунення недоліків.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

03 січня 2019 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки посадові особи відповідача при видачі наказу на проведення перевірки та при її здійсненні діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а надані позивачем наказ, частина закордонного паспорта та квиток не можуть вважатися належними доказами фактичної відсутності ОСОБА_1 при проведенні перевірки.

14 січня 2019 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів в якому позивач просить витребувати у Державної регуляторної служби України рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.4, №23.5, №23.6 (протокол Ради від 08 листопада 2018 року №14-18), прийнятих за результатами розгляду звернень (листів) відповідача, відкликане у судовому засіданні 26 лютого 2019 року у зв'язку зі втратою актуальності.

15 січня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

15 січня 2019 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки. Також у відповідача були відсутні підстави для призначення перевірки, оскільки лист Міністерства оборони України не містить жодних додатків на підтвердження викладених у листі фактів з приводу завданої матеріальної шкоди юридичній особі.

24 січня 2019 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначено співвідповідачем Державну регуляторну службу України, з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 в частині прийняття відносно позивача;

- скасувати наказ відповідача від 13 листопада 2018 року №1420 про проведення позапланової перевірки відносно позивача.

Позивачем подано клопотання про залучення співвідповідачем Державну регуляторну службу України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог та залучено в якості співвідповідача Державну регуляторну службу України, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання.

25 лютого 2019 року від відповідача Державної регуляторної служби України надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач 2 не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки відповідачем 2 не порушено права позивача. Погодження відповідача 2 не породжує прав та обов'язків для позивача, а отже, як наслідок, не породжує для останнього і права на захист, тобто, права на звернення до суду. Крім того, зазначене погодження є актом індивідуальної дії, який вичерпав свою дію з дня прийняття наказу на проведення перевірки відповідачем 1.

25 лютого 2019 року позивачем подано до суду уточнену позовну заяву, в якій позивачем зазначено що відповідачем 1 порушено процедуру проведення перевірки, наказ на проведення перевірки складено без встановлення обмеження за об'єктами та за періодом, що призвело до комплексної перевірки позивача, у листі-зверненні Міністерства оборони України про проведення перевірки не міститься обґрунтування. У зв'язку з викладеним позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 в частині прийняття відносно позивача;

- скасувати наказ відповідача 1 від 13 листопада 2018 року №1420 про проведення позапланової перевірки відносно позивача;

- визнати дії посадових осіб, головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Домащенко В.М. та головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Кучанського О.В. Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві протиправними в межах складання акта, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року;

- визнати висновки в акті, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року неправомірними.

06 березня 2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача 2, згідно якої наведені у відзиві аргументи не спростовують доводів позивача.

12 березня 2019 року позивачем подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, якою просить суд визнати незаконними дії відповідача 2 з погодження проведення (здійснення) органом ліцензування позапланової перевірки відносно позивача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 23 квітня 2019 року представники позивача підтримали позовні вимоги, представники відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог, суд відповідно до статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України проголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Міністерством оборони України (замовник) та ТОВ «БМС БУД» (генпідрядник) укладено договір підряду №198 від 21 травня 2018 року про забезпечення відповідно до проектної документації та умов договору виконання робіт із будівництва будівлі казарми поліпшеного планування (житлового комплексу) №3, м. Конотоп, Сумська область, військове містечко №25.

Листом від 02 серпня 2018 року №303/21/10Г/2988 Міністерством оборони України повідомлено позивача про розірвання договору з 17 серпня 2018 року у зв'язку з порушенням умов договору.

Листом від 23 жовтня 2018 року №220/6212 Міністерство оборони України звернулося до відповідача 1 з проханням провести перевірку відповідності, зокрема, позивачем, ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256, оскільки Міністерству оборони України завдано значної матеріальної шкоди шляхом невиконання взятих на себе зобов'язань, а саме: неповернення суми сплачених робіт, виконання яких не підтверджено відповідними актами, що призвело до заблокування органами Держказначейства рахунків Міноборони, у зв'язку з чим протягом тривалого часу (більше місяця) неможливо було здійснювати оплату за виконані роботи іншим підрядникам. Стосовно позивача - сума неповернутого авансу становить 2,91 млн. грн.

Листом від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18 відповідач 1 направив до відповідача 2 лист Міністерства оборони України від 23 жовтня 2018 року №220/6212 для розгляду згідно з вимогами чинного законодавства та прийняття відповідного рішення щодо погодження позапланових перевірок, зокрема, і щодо позивача.

Як вбачається, з матеріалів справи, 08 листопада 2018 року відбулося засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, результати якого оформлені протоколом №14-18, на якому, зокрема, розглядалося звернення (лист) відповідача 1 від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18 відповідно до листа Міноборони від 23 жовтня 2018 року №220/6212 щодо погодження проведення (здійснення) позапланових перевірок додержання, зокрема, позивачем, вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками». Слухали доповідь секретаря Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування по зверненню відповідача 1; представника відповідача 1 щодо погодження проведення (здійснення) позапланової перевірки, зокрема, позивача; представника Міноборони щодо викладеної у листі позиції про необхідність проведення перевірки, зокрема, позивача.

Відповідно до ч.10, п.4 ч.9 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» звернення (лист) від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18 відповідача 1 містить копію обґрунтованого листа (звернення) Міноборони від 23 жовтня 2018 року №220/6212 щодо завдання позивачем матеріальної шкоди.

Рішенням №23.6 погоджено відповідачу 1 (звернення (лист) від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18) з підстави, встановленої п.4 ч.9 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (лист Міноборони від 23 жовтня 2018 року №220/6212) проведення (здійснення) позапланової перевірки додержання, зокрема, позивачем, вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками». Рішення прийняте більшістю голосів.

Листом від 09 листопада 2018 року №10958/0/20-18 відповідачем 2 повідомлено відповідача 1, що на підставі, рішення Експортно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 (протокол Ради від 08 листопада 2018 року №14-18), прийнятого за результатами розгляду звернення відповідача 1, керуючись ст. ст. 4, 5, ч.10 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Положенням про Державну регуляторну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року №724 «Деякі питання Державної регуляторної служби України» погоджено проведення (здійснення) органом ліцензування на підставі п.4 ч.9 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» позапланової перевірки додержання позивачем вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов.

13 листопада 2018 року відповідачем 1 відповідно до п.3 ч.2 ст.6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі листа відповідача 2 від 09 листопада 2018 року №10958/0/20-18 щодо погодження позапланової перевірки позивача видано наказ №1420 про проведення позапланової перевірки, яким Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві наказано провести позапланову перевірку ТОВ «БМС БУД» за додержанням вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками».

Відповідно до законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року №609 «Про затвердження переліку органів ліцензування та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294 видано направлення для проведення позапланової перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками б/н головними державними інспекторами відділу по роботі з ліцензіатами Домащенко В.М., Кучанський О.В. строк дії направлення з 14 листопада 2018 по 15 листопада 2018 року. Перелік питань під час проведення позапланового заходу: додержанням вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов. На направленні міститься відмітка про отримання копії економістом.

З тексту акта перевірки вбачається, що на підставі наказу від 13 листопада 2018 року №1420, направлення від 14 листопада 2018 року б/н посадовими особами відповідача 1 у період з 14 листопада 2018 року 12:20 год. по 15 листопада 2018 року 14:20 год. у присутності керівника позивача - виконавчого директора ОСОБА_1, інші особи - економіста ОСОБА_9 проведено позапланову перевірку додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, результати якої оформлені актом від 15 листопада 2018 року б/н, в якому зазначено про відмову від підпису представником позивача та направлення акта перевірки засобами поштового зв'язку 19 листопада 2018 року (згідно поштового повідомлення про вручення відправлення уповноважена особа позивача отримала акт перевірки 21 листопада 2018 року). Перевіркою встановлено ряд порушень позивачем Ліцензійних умов, наслідком чого стало анулювання позивачу ліцензії наказом від 19 листопада 2018 року №70-Л.

Вважаючи дії та спірні рішення відповідачів щодо погодження, призначення та проведення перевірки протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Щодо позовної вимоги визнати протиправним та скасувати рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 в частині прийняття відносно позивача, визнати незаконними дії відповідача 2 з погодження проведення (здійснення) органом ліцензування позапланової перевірки відносно позивача, суд зазначає наступне.

Державна регуляторна служба України (далі - ДРС) відповідно до Положення про ДРС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року №724 (далі - Положення №724) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності. ДРС є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

ДРС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.2 Положення №724).

Основними завданнями ДРС є: реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності; координація дій органів виконавчої влади, інститутів громадянського суспільства і підприємництва з питань дерегуляції господарської діяльності (п.3 Положення №724)

Пунктом 4 Положення №724 визначено, що ДРС відповідно до покладених на неї завдань: формує експертно-апеляційну раду та здійснює її організаційне, інформаційне та матеріально-технічне забезпечення; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Положеннями ч.1 ст.2 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі дотримання законності шляхом того, що, зокрема повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування та порядок набрання чинності рішеннями органу ліцензування поширюються на сферу ліцензування всіх видів господарської діяльності, визначаються виключно цим Законом і не можуть бути обмежені іншими законами.

Відповідно до п.5, 5 ч.1 ст.4 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» спеціально уповноважений орган з питань ліцензування: здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність.

Згідно ч.1, п.1, 2 ч.2, ч.5, ч.6, ч.11, ч.12 ст.5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Обов'язками Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування є: 1) розгляд апеляцій та інших скарг здобувачів ліцензії, ліцензіатів на дії органу ліцензування або інших заявників щодо порушення законодавства у сфері ліцензування; 2) розгляд звернень органів ліцензування або спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування щодо проведення позапланових перевірок додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов на підставах, передбачених пунктами 4 та 5 частини дев'ятої статті 19 цього Закону.

Склад Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування формується за пропозиціями громадських організацій, суб'єктів господарювання та їх об'єднань, посадових осіб органів ліцензування та наукових установ і затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Представники громадських організацій, суб'єктів господарювання, їх об'єднань та науковців залучаються до складу Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у кількості не менш як п'ятдесят відсотків її складу.

Формою роботи Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування є засідання, що проводяться за потреби, але не рідше одного разу на місяць, та є правомочними за присутності не менше, ніж половини членів Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування приймається більшістю голосів її членів і оформлюється протокольним рішенням, що підписується особою, яка головувала на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, та секретарем ради, який призначається головою ради з числа її членів.

Доведення доцільності проведення органом ліцензування позапланової перевірки ліцензіата на підставах, передбачених пунктами 4 та 5 частини дев'ятої статті 19 цього Закону, покладається на юридичну або фізичну особу, яка подала відповідне звернення (повідомлення), для чого такі особи або їхні представники запрошуються на засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Згідно п.1, 2 ч.2 ст.6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності: отримує та розглядає заяву разом з документами, подання яких до органу ліцензування передбачено законом, і за результатом їх розгляду приймає рішення про залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду, відмови у видачі ліцензії чи про видачу ліцензії, оформлення, переоформлення та видачу інших документів, що стосуються сфери повноважень органу ліцензування; здійснює контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов та за результатами перевірки приймає рішення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Спеціально уповноважений орган з питань ліцензування може проводити позапланові перевірки додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування з підстав:

1) наявності повідомлення в письмовій формі про порушення органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування;

2) видання розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування з метою перевірки його виконання органом ліцензування;

3) виявлення інформації, що вказує на порушення органом ліцензування законодавства у сфері ліцензування (зокрема, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, листах, щорічних звітах та офіційних інформаційних ресурсах органів ліцензування);

4) рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування про необхідність проведення перевірки додержання певним органом ліцензування законодавства у сфері ліцензування;

5) за дорученням Кабінету Міністрів України.

Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Позапланові перевірки додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов проводяться у разі наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) виявлення у документах, що подаються ліцензіатом до органу ліцензування згідно з цим Законом, інформації, що вказує на недотримання ним вимог ліцензійних умов, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині;

2) виявлення у державних інформаційних ресурсах (паперових або електронних) інформації, що свідчить про порушення ліцензіатом вимог ліцензійних умов або не узгоджується з інформацією, що подається ліцензіатом органу ліцензування відповідно до вимог цього Закону, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині (зокрема, повідомлення про зміну даних, зазначених у підтвердних документах) або перевірки достовірності відповідної інформації;

3) розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, видане за результатами проведення планових заходів, - з метою перевірки його виконання;

4) обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про те, що внаслідок порушення ліцензіатом вимог ліцензійних умов такій особі (особам) було завдано матеріальної шкоди або порушено її (їхні) законні права чи інтереси, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині;

5) повідомлення посадових осіб контролюючих органів про виявлені в ході виконання контрольних повноважень порушення ліцензіатом вимог ліцензійних умов - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині;

6) неподання ліцензіатом у встановлений строк органу ліцензування звітності, подання якої передбачено ліцензійними умовами, без поважних причин, що унеможливлюють її подання і настання яких не залежить від волі ліцензіата, та повідомлення про них органу ліцензування - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов у відповідній частині;

7) реалізація загрози життю чи здоров'ю людей, навколишньому природному середовищу або державній безпеці, яка безпосередньо пов'язана з провадженням ліцензіатом виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та документально підтверджена органом державної влади, уповноваженим у відповідній сфері, - з метою перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов, що пов'язані з відповідним випадком.

Позапланова перевірка додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов з підстав, передбачених пунктами 2, 4 та 5 частини дев'ятої цієї статті, здійснюється лише за наявності погодження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, яке надається на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування за зверненням органу ліцензування.

Звернення органу ліцензування повинно містити документальне підтвердження виявлення інформації, передбаченої пунктом 2 частини дев'ятої цієї статті, або завірену ним копію відповідного звернення чи повідомлення, передбачених пунктами 4 або 5 частини дев'ятої цієї статті. Анонімні звернення не є підставою для проведення позапланових перевірок.

Про проведення позапланової перевірки ліцензіат повідомляється у день перевірки.

Акт перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов складається в останній день проведення перевірки. В акті відображаються питання, що перевірялися, та встановлений стан додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов. У разі встановлення в ході перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.

Розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається органом ліцензування не пізніше трьох робочих днів з останнього дня проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом вимог ліцензійних умов.

У разі складення за результатом проведення перевірки акта, що є підставою для анулювання ліцензії, розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов не видається.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та ДРС від 14 липня 2015 року №783/40, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2015 року за №847/27292.

Із матеріалів справи вбачається, що листом від 23 жовтня 2018 року №220/6212 Міністерство оборони України звернулося до відповідача 1 з проханням провести перевірку відповідності, зокрема, позивача, ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256, оскільки Міністерству оборони України завдано значної матеріальної шкоди шляхом невиконання взятих на себе зобов'язань, а саме, неповернення суми сплачених робіт, виконання яких не підтверджено відповідними актами, що призвело до заблокування органами Держказначейства рахунків Міноборони, у зв'язку з чим протягом тривалого часу (більше місяця) неможливо було здійснювати оплату за виконані роботи іншим підрядникам (сума неповернутого авансу становить 2,91 млн. грн). Листом від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18 відповідач 1 направив до відповідача 2 лист Міністерства оборони України від 23 жовтня 2018 року №220/6212 для розгляду згідно з вимогами чинного законодавства та прийняття відповідного рішення щодо погодження позапланових перевірок, зокрема, щодо позивача.

08 листопада 2018 року відбулося засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, результати якого оформлені протоколом №14-18, на якому розглядалося звернення (лист) відповідача 1 від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18, на якому заслухали доповідь секретаря Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування стосовно звернення відповідача 1; представника відповідача 1 щодо погодження проведення (здійснення) позапланової перевірки щодо позивача; представника Міноборони щодо викладеної у листі позиції про необхідність проведення перевірки, зокрема, позивача. Відповідно до положень Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» на підставі звернення (листа) від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18 відповідач 2 дійшов висновку, що лист (звернення) відповідача 1 містить копію обґрунтованого листа (звернення) Міноборони від 23 жовтня 2018 року №220/6212 щодо завдання позивачем матеріальної шкоди.

Рішенням №23.6 погоджено відповідачу 1 (звернення (лист) від 24 жовтня 2018 року №40-402-11/7191-18) з підстави, встановленої п.4 ч.9 ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (лист Міноборони від 23 жовтня 2018 року №220/6212) проведення (здійснення) позапланової перевірки додержання, зокрема, позивачем, вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками».

Тобто, відповідач 2 при винесені рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 в частині прийняття відносно ТОВ "БМС БУД" та вчинення дій щодо надання погодження на проведення відповідачем 1 перевірки позивача, діяв в порядку, у спосіб та у межах наданих йому законодавством, чинним на момент вчинення спірних дій та винесення спірного рішення, повноважень.

Слід зазначити, що, виходячи з правової природи, вказане рішення є правовим актом індивідуальної дії, який розрахований на певне коло осіб та вичерпує свою дію виконанням, тобто таким рішенням відповідачу 1 надано погодження, а отже воно впливає на права та обов'язки саме відповідача 1.

Крім того, той факт, що за наслідками винесення спірного рішення відповідачем 2, яким погоджено проведення перевірки відповідачем 1, останнім було видано спірний наказ від 13 листопада 2018 року №1420 про проведення перевірки ТОВ "БМС БУД", що, в свою чергу, свідчить про те, що оскаржуване рішення та, яким надано відповідачу 1 погодження, було реалізоване, а отже вичерпало свою дію виконанням.

Суд зазначає, що рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов'язку.

Враховуючи наведене суд зазначає, що оскаржуване рішення №23.6 яким відповідачу 1 надано погодження на проведення перевірки, зокрема, позивача, безпосередньо не впливає на права та інтереси позивача та не породжує для нього будь-якого обов'язку.

На підставі вищевикладеного суд дійшов до висновку про правомірність винесення Державною регуляторною службою України оскаржуваного рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 в частині прийняття відносно позивача, відповідач 2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування №23.6 відносно позивача.

При цьому, як вже зазначалося судом, відповідач 2 при вчиненні дій щодо надання погодження на проведення відповідачем 1 перевірки позивача, діяв в порядку, у спосіб та у межах наданих йому законодавством, чинним на момент вчинення спірних дій та винесення спірного рішення, повноважень, з урахуванням чого позовні вимоги визнати незаконними дії відповідача 2 з погодження проведення (здійснення) органом ліцензування позапланової перевірки відносно позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується позовної вимоги скасувати наказ: відповідача 1 №1420 від 13 листопада 2018 року про проведення позапланової перевірки відносно ТОВ "БМС БУД", суд дійшов висновку, що вказана вимога задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Так, 13 листопада 2018 року відповідачем 1 на підставі листа відповідача 2 від 09 листопада 2018 року №10958/0/20-18 щодо погодження позапланової перевірки позивача видано наказ №1420 про проведення позапланової перевірки, яким Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві наказано провести позапланову перевірку ТОВ «БМС БУД» за додержанням вимог пунктів 7, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2016 року №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками».

Суд наголошує, що в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Спірний наказ є організаційно-розпорядчим документом, який впорядковує роботу територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Організаційно-розпорядчий документ - це вид письмового документа, у якому фіксують рішення з адміністративних і організаційних питань, а також питань управління, взаємодії, забезпечення і регулювання діяльності органів влади, установ, підприємств, організацій, їх підрозділів і посадових осіб.

Відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси юридичних осіб, тобто суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Отже, спірний наказ - це фактично службовий документ виданий з метою належного здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, та є лише службовою діяльністю працівників відповідного контролюючого органу на виконання своїх професійних/службових обов'язків і не є остаточним документом, зобов'язуючим до вчинення будь-яких дій.

Також, матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом за результатами проведеної перевірки складено акт перевірки.

Таким чином, спірний наказ №1420 від 13 листопада 2018 року «Про проведення позапланової перевірки» є реалізованим та вичерпав свою дію, тому не може бути скасованим.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ від 13 листопада 2018 року №1420 прийнятий відповідачем 1 з дотриманням вимог чинного законодавства та скасуванню не підлягає.

Щодо позовних вимог визнати дії посадових осіб, головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Домащенко В.М. та головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Кучанського О.В. Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві протиправними в межах складання акта, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року; визнати висновки в акті, складений за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року неправомірними, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» ліцензіат - суб'єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, уповноважений законом державний колегіальний орган, спеціально уповноважений виконавчий орган рад для ліцензування певних видів господарської діяльності.

Абзацом 1 пункту 3 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1396 від 05 грудня 2007 року (далі - Порядок 1396) передбачено, що ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року №294 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року №408 (далі - Положення №294) Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (п.2 Порядку №294).

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: 2) проводить перевірки: додержання суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками; 5) складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону; 6) здійснює ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками (п.4 Положення №294).

Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи (п.7 Порядку №294).

Як вже зазначалося судом, відповідно до положень ст.19 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Із системного аналізу вищезазначених норм законодавства, вбачається, що позивач, отримавши ліцензію на здійснення будівельних робіт, являється ліцензіатом у розумінні положень Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», а, отже є об'єктом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов.

У відповідності до частини 3 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно ч.1, 2, 5, 6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані: повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб'єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб'єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб'єктів господарювання; не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров'ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж; забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації суб'єкта господарювання, що стає доступною посадовим особам у ході здійснення державного нагляду (контролю); ознайомити керівника суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом; у межах своєї компетенції надавати суб'єкту господарювання консультаційну підтримку з питань здійснення державного нагляду (контролю); не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; встановлювати нормативи оцінювання діяльності посадових осіб, які беруть участь у заходах державного нагляду (контролю), та регулярно проводити оцінювання діяльності таких осіб за встановленими нормативами; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; не перешкоджати праву суб'єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами; виконувати законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, щодо усунення порушень законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, достовірну інформацію, документи, матеріали і передбачені цим Законом звіти про здійснені заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; сприяти здійсненню посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, покладених на них повноважень.

Тобто, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення підприємство має бути ознайомленим у встановлений законом спосіб до її початку як і перед початком перевірки посадові особи відповідача 1 зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що відомості про ознайомлення позивача з наказом про проведення перевірки в матеріалах справи відсутні, оскільки в наявних в матеріалах адміністративної справи копіях наказу Держархбудінспекції від 13 листопада 2018 року №1420 про проведення перевірки відсутній підпис уповноваженої особи позивача, який свідчив би про ознайомлення останнього з даними документами перед початком проведення перевірки.

Крім того, з тексту акта перевірки вбачається, що особами, які беруть участь у проведенні перевірки ТОВ "БМС БУД": виконавчого директора ОСОБА_1 та інші особи - ОСОБА_7 (економіст).

Відповідачем 1 у відзиві на позовну заяву зазначено, що перевірка проводилася у присутності виконавчого директора ОСОБА_1 та економіста ОСОБА_7 Зазначено, що під час проведення перевірки виконавчому директору ОСОБА_1 та економісту ОСОБА_7 пред'явлено службові посвідчення, направлення та ознайомлено з підставами проведення перевірки; ОСОБА_1 під час проведення перевірки та встановлення фактів порушення вимог чинного законодавства не висловлено жодних зауважень щодо порядку проведення перевірки та встановлених фактів порушень.

Проте, згідно наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, авіаквитка №139 сполученням Коломбо - Бориспіль, датованого 14 листопада 2018 року, наказу №48 К від 02 листопада 2018 року про надання відпустки ОСОБА_1 з 05 по 16 листопада 2018 року, останній не міг бути присутнім під час початку проведення перевірки з 14 листопада 2018 року 12:20 год., а отже, як наслідок, перед початком здійснення заходу, посадовими особами відповідача 1 не було у визначеному законодавством порядку виконано обов'язок пред'явити керівнику суб'єкта господарювання - юридичної особи, або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), та надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

При цьому, жодних доказів на підтвердження наявності інших уповноважених осіб позивача як станом на дату та час початку проведення перевірки так і під час проведення перевірки відповідачем не надано та не зазначено в акті перевірки.

Суд зазначає, що установлені положеннями Законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав суб'єктів господарювання під час контролю за дотриманням вимог містобудівного законодавства. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності суб'єктів господарювання.

Проте, посадовими особами відповідача 1 при проведенні позапланової перевірки додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками порушено порядок проведення перевірки, результати якої оформлені актом від 15 листопада 2018 року б/н, з урахуванням чого позовні вимоги визнати дії посадових осіб - головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Домащенко В.М. та головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Кучанського О.В. Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві протиправними в межах складання у відношенні позивача акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року б/н підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладені обставини, які, позбавили можливості позивача у реалізації свого права на ознайомлення з документами щодо призначення перевірки, до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень й документів, суд вважає, що зазначена перевірка була проведена відповідачем без наявності на те правових підстав.

Як наслідок, акт такої перевірки з викладеними у ньому висновками, є доказом, здобутим з порушенням закону, не має юридичної значимості, а тому позовні вимоги в частині визнати висновки акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року б/н неправомірними підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідач 1 при проведенні перевірки діяв поза межами визначеного положеннями законодавства України правового поля, у зв'язку із чим адміністративний позов підлягає задоволенню в частині визнання дій посадових осіб Домащенко В.М. та Кучанського О.В. Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві протиправними в межах складання у відношенні позивача акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року б/н, а також визнання висновків акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року б/н неправомірними.

Щодо решти заявлених позовних вимог, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки відповідачами у ході судового розгляду справи доведено правомірність вчинення дій та прийняття спірних рішень.

керуючись вимогами статей 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БМС БУД» - задовольнити частково.

2. Визнати дії посадових осіб - головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Домащенко В.М. та головного державного інспектора відділу по роботі з ліцензіатами Кучанського О.В. Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві протиправними в межах складання у відношенні позивача акта, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року б/н.

3. Визнати висновки акта Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві, складеного за результатами проведення планової (позапланової) перевірки додержання суб'єктом господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об'єктів із середніми та значними наслідками від 15 листопада 2018 року б/н неправомірними.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БМС БУД» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 30/32, кв. 80, ) з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 3 524,00 грн.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова

Повний текст рішення виготовлений 26.04.2019.