Справа № 160/9366/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2019-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Справа № 160/9366/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників у письмовому провадженні в місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними рішень та зобовязання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати протокол Управління Песійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 16.10.2008 року № 5356, розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 29.07.2016 року № 191849 та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.09.2011 року по 31.10.2011 року, з 01.08.2012 року по 29.12.2012 року, з 01.04.2013 року по 30.06.2018 року і привести у відповідність з чинним законодавством розмір пенсії та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35% починаючи з дати призначення пенсії по 30.09.2017 року, виключивши з розрахунку коефіцієнта заробітної плати період з 01.01.2004 року по 31.03.2009 року, починаючи з дати призначення пенсії, виплатити недоплачену суму.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
В обгрунтування позову зазначено, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо невірного розрахунку коефіцієнту заробітної плати, неврахування страхового стажу в повному обсязі та застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1,20 при розрахунку розміру пенсії, а тому протокол Управління Песійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 16.10.2008 року № 5356 та розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 29.07.2016 року № 191849 мають бути скасовані.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні з 24.08.2008 року та отримує пенсію за віком.
У червні 2018 року позивач звернувся до ОСОБА_2 управління ПФУ у Дніпропетровській області з заявою про надання розрахунку пенсії.
Позивач вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 01.09.2011 року по 31.10.2011 року, з 01.08.2012 року по 29.12.2012 року, з 01.04.2013 року по 30.06.2018 року, та застосування при перерахунку пенсії позивачу величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,20%.
Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до трудової книжки позивач має наступний трудовий стаж:
01.06.1968 року - 02.10.1968 року - бетонник будівельної бригади;
01.06.1969 року - 17.08.1969 року - бетонник будівельної бригади;
17.09.1970 року - 30.04.1971 року - учень токаря в ремонтно-монтажному цеху;
01.05.1971 року - 21.10.1971 року - токар четвертого розряду ремонтно-монтажного цеху;
20.11.1971 року - 20.11.1973 року - військова служба;
11.12.1973 року - 23.06.1975 року - токар третього розряду механічного цеху;
07.07.1975 року - 31.08.1976 року - вальцювальник роликового стану третього розряду трубного цеху;
01.09.1976 року - 30.11.1979 року - вальцювальник роликового стану четвертого розряду трубного цеху;
01.12.1979 року - 31.07.1980 року- вальцювальник стану ХПТ пятого розряду трубного цеху;
01.08.1980 року - 31.07.1982 року - вальцювальник станів холодної прокатки труб
пятого розряду трубопрокатного цеху;
01.08.1982 року - 31.01.1983 року - вальцювальник стану ХПТ шостого розряду трубопрокатного цеху;
01.02.1983 року - 31.05.1988 року- бригадир вальцювальників стану ХПТ шостого розряду трубопрокатного цеху;
01.06.1988 року - 30.09.1993 року - вальцювальник стану холодного прокату труб
шостого розряду трубопрокатного цеху;
01.10.1993 року - 31.12.1995 року- виробничий майстер ділянки по виробництву труб з нержавіючих сталей трубопрокатного цеху;
01.01.1996 року - 23.06.1997 року- вальцювальник стану холодного прокату труб
пятого розряду трубопрокатного цеху
26.03.2009 року - 29.12.2012 року - вальцювальник стану холодного прокату труб
шостого розряду трубопрокатного цеху;
01.04.2013 року - 01.07.2013 року - слюсар-ремонтник по обслуговуванню і ремонту енергетичних трубопровідних комунікацій і обладнання.
Також, з 18.06.1993 року ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається множенням коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи визначеного відповідно до ст. 25 вказаного Закону на заробітну плату (дохід) застрахованої особи у гривнях.
Заробітна плата (дохід) застрахованої особи визначається відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії на середній коефіцієнт заробітної плати (доходу) за весь період страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) за кожен місяць страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).
За приписами ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року; у разі якщо страховий стаж становить менший період, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Згідно з частиною другою статті 40 вказаного Закону, при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії застосовуються коефіцієнти заробітної плати (доходу) саме за місяці страхового стажу.
Підприємцям, які з 01 січня 2004 року здійснювали підприємницьку діяльність та обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів, сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) визначається відповідно до ч. З ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»:
З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
П - сума фактично сплаченого відповідного податку (плати за патент) у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях;
Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку (плати за патент), чинний в межах відповідного періоду;
Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
Відповідно до абзацу 2 ч. З ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
У разі якщо зазначену доплату не було здійснено, до страхового стажу зараховується період, визначений за кожний місяць сплати страхових внесків за формулою:
ТП - тривалість періоду, що зараховується до страхового стажу та визначається в місяцях;
Св - сума фактично сплачених страхових внесків за відповідний місяць;
В - мінімальний страховий внесок за відповідний місяць.
Отже згідно з ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при нарахуванні пенсії підприємця за період з 01 січня 2004 року має бути врахований коефіцієнт заробітної плати (доходу) за фактичний страховий стаж.
Враховуючи наведене, Пенсійний фонд у свою чергу може врахувати коефіцієнти заробітної плати (доходу) за кожен календарний місяць роботи, в який сплачувалися страхові внески, розраховуючи вказані коефіцієнти шляхом ділення фактичних сум заробітку для нарахування пенсії на заробітну плату (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу).
Як вбачається з оскаржуваного розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 29.07.2016 року №191849 при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідачем не враховано періоди роботи позивача 01.09.2011 року - 31.10.2011 року, 01.08.2012 року - 29.12.2012 року, 01.04.2013 року - 30.06.2018 року.
При цьому, як зазначено позивачем в позовній заяві, відповідач при особистому зверненні позивача вказав йому на те, що періоди роботи ОСОБА_1 невраховані при обчисленні страхового стажу, оскільки державне підприємство «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЗАВОД ОСОБА_4», де працював позивач, у вказані періоди не сплатило страхові внески.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство- страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом вищезазначених норм, обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на роботодавця.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на виплату пенсії у розмірі, встановленому законом.
ОСОБА_1 не може відповідати за неналежне виконання підприємством- страхувальником свого обов'язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині скасування розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 29.07.2016 року №191849 та зобов'язання ГУПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.09.2011 року по 31.10.2011 року, з 01.08.2012 року по 29.12.2012 року, з 01.04.2013 року по 30.06.2018 року, підлягає частковому задоволенню судом.
Натомість, з оскаржуваного протоколу Управління Пенсійного фонду України в Амур- Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 16.10.2008 року №5356 вбачається, що відповідачем при призначенні пенсії ОСОБА_1К застосовано величину оцінки одного року страхового стажу 1,20. Про вказане відповідач також зазначив і у листі від 23.06.2018 року № К9339-18.
Проте, згідно матеріалів справи, позивач не звертався до відповідача з заявою про перерахунок величини оцінки одного року страхового стажу на 1,35%.
Отже, вказана вимога є передачасною, оскільки не була предметом розгляду органом пенсійного фонду та рішення щодо перерахунку величини оцінки одного року страхового стажу відповідним органом не приймалось, а тому оскаржуваний протокол від 16.10.2008 року №5356 скасуванню не підлягає, так як і зобовязання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, не підлягає задоволенню судом.
Також, судом встановлено, що останню заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 до відповідача було подано 22.07.2016 року, яку розглянуто відповідачем та прийнято рішення на підставі наданих документів, а в позовній заяві позивач просить зарахувати період його роботи по 30.06.2018 року.
Позивач не звертався до відповідача із заявою встановленої форми про перерахунок пенсії після 22.07.2016 року, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача, а тому суд вважає, що пенсійним фондом не було порушено прав позивача, що виразилось у відмові зарахувати до страхового стажу період, що відбувся після звернення з заявою про перерахунок пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок подання документів).
Пунктом 1.5 вказаного Порядку визначено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.
Крім того, з наданої позивачем трудовой книжки не вбачається трудовий стаж позивача у період з 01.07.2013 року по 30.06.2018 року, період, який позивач просить суд зарахувати до його страхового стажу.
Отже, адміністративний позов в цій частині не підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку із частковим задоволенням позову, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в сумі 352,40 грн.
Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати розпорядження Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі від 29.07.2016 року № 191849.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 01.09.2011 року по 31.10.2011 року, з 01.08.2012 року по 29.12.2012 року, з 01.04.2013 року по 01.07.2013 року на Державному підприємстві «Дніпропетровський завод прецизійних труб».
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона