Справа № 826/13405/18
Суддя: Губська Олена Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської О.А.

суддів: Беспалова О.О., Ключковича В.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача - Данильченко І.А.,

представника позивача - Черниша М.М.,

представника відповідача - Казанцева Д.О.,

представника ТОВ "ТЦ Фрай" - Спасібухова Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року (прийнятого в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Радомишльської районної спілки споживчих товариств до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - Державне підприємство "СЕТАМ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЦ Фрай" про визнання протиправним дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Державне підприємство «СЕТАМ», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними дії посадових осіб Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо передачі на примусову реалізацію приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга, зокрема, обґрунтована тим, що відповідачем всупереч наявних заходів забезпечення позову відносно приміщення Універмагу, відомості про які містилися у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, незаконно звернено стягнення на приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, на думку апелянта, виконавче провадження відкрито всупереч частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчі дії державним виконавцем провадяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача, ТОВ "ТЦ Фрай" та ДП "СЕТАМ" надійшли відзиви на апеляційну скаргу, зареєстровані 11.04.2019 та 16.04.2019 відповідно, в яких вони зазначають про законність та обґрунтованість рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року та просять суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств - залишити без задоволення.

25.04.2019 До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідача, ТОВ "ТЦ Фрай" та ДП "СЕТАМ", в якому позивач зазначає, що відзиви зазначених вище осіб є безпідставними та необґрунтованими та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами.

У судовому засіданні 25 квітня 2019 року представники позивача підтримали апеляційну скаргу. Представники відповідача та ТОВ "ТЦ Фрай" заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ст. 308 КАС України справа переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що проведення електронних торгів з реалізації нежитлового приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? зі стартовою ціною лота 6 408 900,00 грн. призначено на 08 серпня 2018 року.

Вказані електронні торги призначені в межах виконавчого провадження №56422016 з примусового виконання виконавчого листа №760/12230/17, виданого 22 січня 2018 року Солом'янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 заборгованості за договором у сумі 4 922 626,30 грн.

Позивач, вважаючи дії відповідача із передачі на примусову реалізацію приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи та матеріали виконавчого провадження не містять доказів існування станом на момент проведення електронних торгів обставин, на підставі яких такі торги могли б бути зупинені або припинені. Також суд зазначив, що порушення відповідачем вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні. Крім того, на думку суду першої інстанції, факту порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача з боку відповідача наявні матеріали справи не підтверджують.

Перевіривши правову оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ч. 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 с. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частинами 1, 5 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб'єктів їх видання.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мають оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14.11.2018 по справі №161/15523/17.

З наведеного випливає, що положення Закону № 1404-VIII визначають підвідомчість спорів щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення залежно від суду, який видав виконавчий документ.

При цьому, правила ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» застосовуються відносно осіб незалежно від наявності у них статусу учасника виконавчого провадження або особи, яка залучається до проведення виконавчих дій.

Зі змісту законодавчих приписів ст.19 КАС України та ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Таким чином, рішення посадових осіб органів державної виконавчої служби, які прийняті за наслідками здійснення контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконавчого документа, виданого судом, підлягають оскарженню саме до цього суду, незалежно від статусу особи - позивача у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 по справі №815/4176/17.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що спеціальною законодавчою нормою чітко визначено підсудність спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця - до суду, яким видано виконавчий лист, що не суперечить викладеним вище нормам КАС України.

При цьому, в разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення при виконані рішення, ухваленого за правилами цивільного судочинства, зазначена скарга розглядається судом, який ухвалив вказане рішення за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові великої палати Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №660/612/16-ц.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є дії посадових осіб Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо передачі на примусову реалізацію приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, електронні торги з реалізації нежитлового приміщення Універмагу загальною площею 6128,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? призначені в межах виконавчого провадження №56422016 з примусового виконання виконавчого листа №760/12230/17, виданого 22 січня 2018 року Солом'янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 заборгованості за договором у сумі 4 922 626,30 грн.

З наведеного вбачається, що у спірних правовідносинах оскарження позивачем дій посадових осіб Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві при виконанні рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, повинно здійснюватися шляхом подання скарги до суду, який видав виконавчий документ, за правилами цивільного судочинства.

Водночас, варто враховувати, що хоча публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад, в якому обов'язковою є участь суб'єкта владних повноважень, все ж таки сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не надає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких саме прав особа звернулася до суду.

При цьому, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 по справі № 203/5827/16-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягає обов'язковому врахуванню судом при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та розглянув справу за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Частиною 1 ст. 319 КАС України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі, роз'яснивши позивачеві право на звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Радомишльської районної спілки споживчих товариств до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - Державне підприємство "СЕТАМ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЦ Фрай" про визнання протиправним дій - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом Радомишльської районної спілки споживчих товариств до Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - Державне підприємство "СЕТАМ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЦ Фрай" про визнання протиправним дій - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяО.О. Беспалов

СуддяВ.Ю. Ключкович

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.