Справа № 300/359/19
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" квітня 2019 р. справа № 300/359/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області про визнання протиправними дій в частині відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки та зобов'язання оформити та видати ОСОБА_4 паспорт громадянина України у формі книжечки, без передачі будь-яких даних про дитину і про її батьків до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без відцифрованого підпису особи, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року дану позовну заяву залишено без руху у звязку з її невідповідністю вимогам статтей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
22.02.2019 року позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуті.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, в порушення вимог пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року за № 2503-ХІІ, відмовлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із досягненням 16-річного віку, у видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки (паперовій формі). Додатково позивач покликається на висновки, викладені у постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі № Пз/9901/2/18.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 01.04.2019 року. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.49-52). Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що подана позивачем заява-звернення не відповідала вимогам та порядку подання, встановленим Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року за № 2503-ХІІ у звязку з чим відповідачем, у межах строку визначеного Законом України "Про звернення громадян", надано позивачу письмову відповідь на заяву з відповідними роз'ясненнями щодо отримання паспорта громадянина України, яка в свою чергу не є відмовою у наданні адміністративної послуги. Також зазначив, що у відповідності до норм законодавства паспорт громадянина України виготовляється лише у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, а прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 01.11.2016 року припинилося.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено наступне.
ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НМ № 141993 (а.с.11).
Неповнолітній ОСОБА_8 та його мати (законний представник) ОСОБА_1 13.11.2018 року через засоби поштового звязку звернулися із заявою довільної форми до ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області, в якій просили:
- оформити бланк паспорта громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, та видати ОСОБА_4 виключно у вигляді паспортної книжечки на підставі Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 за № 2235-ІІІ, форма якої не заборонена діючим законодавством України;
- проставити відмітку реєстрації місця проживання в паспорті громадянина України;
- провести реєстрацію громадянства України внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи;
- вести облік щодо ОСОБА_2 за раніше встановленими формами за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифрового ідентифікатора особи (у т.ч. за серією та номером паспорту), без внесення інформації про нього до ЄДДР, чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.
У зазначеній заяві вказано про відсутність намірів щодо оформлення паспорта у формі пластикової картки типу ID-1 та повідомлено про ненадання згоди на обробку персональних даних. Заява мотивована тим, що через релігійні переконання заявник відмовляється від присвоєння цифрового ідентифікатора особистості у виді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі. До заяви додано дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, копія свідоцтва про народження та копія постанови Верховного Суду.
З аналогічною заявою ОСОБА_8 та ОСОБА_1 звернулись до управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області.
ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області "Про надання розяснення" від 12.12.2018 року за № М-1 заявників повідомлено про те, що у звязку із недотриманням встановленого порядку подання документів для оформлення паспорта громадянина України та невідповідністю звернення вимогам оформлення заяви для отримання адміністративної послуги відповідачем проведено розгляд звернення в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян" (а.с.16-17).
За результатами розгляду звернення відповідачем, зокрема, розяснено, що для оформлення паспорта громадянина України вперше, заявнику необхідно особисто звернутися до територіального підрозділу органу міграційної служби за місцем реєстрації/фактичного проживання та надати передбачену законодавством заяву з переліком необхідних документів. Додатково проінформовано, що пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року за № 2503-ХІІ визначено наступний перелік обовязкових до подання документів для одержання паспорта громадянина: заява за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках-документи, що підтверджують громадянство України (а.с.16-17).
27.12.2018 року неповнолітній ОСОБА_8 та його законний представник мати ОСОБА_1 повторно звернулись до ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області шляхом особистого подання аналогічної заяви про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки (а.с.14-15).
До заяви долучено дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, копія свідоцтва про народження та копія постанови Верховного Суду, що підтверджується переліком додатків (а.с.15).
Згідно листа від 25.01.2019 року за № М-2 "Про розгляд звернення" ОСОБА_3 районним відділом управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області зазначено про відсутність підстав для повторного розгляду звернення у відповідності до статті 8 Закону України "Про звернення громадян", оскільки заявнику 12.12.2018 року надано обґрунтовану відповідь на первинне звернення від 13.11.2018 року, яке ідентичне зверненню від 27.12.2018 року (а.с.19).
Вважаючи такі листи протиправною відмовою органу ДМС у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, позивач звернулася до суду з позовом про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Суд, у відповідності до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуючи питання про те, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, виходить з положень нормативних актів в редакціях, що діяли на момент виникнення цих правовідносин та зазначає зміст норм права відповідно до них.
Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є зокрема паспорт громадянина України.
Згідно з пунктами 1, 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.
Згідно частини 1 статті 16 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.
Частиною 2 статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобовязаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі Постанова № 302) передбачено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються, зокрема, особі, яка досягла 14-річного віку на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
За правилами пункту 14 Постанови № 302 до заяви-анкети вноситься така інформація про особу, на імя якої оформляється паспорт: 1) імя особи (прізвище, власне імя та по батькові особи, яка є громадянином України, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить); 2) дата народження; 3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село); 4) стать; 5) дата та підстави набуття громадянства; 6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності); 7) відцифрований образ обличчя особи; 8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис осіб з фізичними вадами вноситься за їх бажанням. Підпис осіб, які відбувають покарання в установах виконання покарань або перебувають на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, а також осіб, які не можуть пересуватися самостійно у звязку з тривалим розладом здоровя, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоровя, оформленим в установленому порядку, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування; 9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів електронного цифрового підпису; 10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук; 11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири); 12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти; 13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт; 14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (імя, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження); 15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу); 16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати; 17) дата заповнення заяви-анкети.
Відповідно до пункту 35 Постанови № 302 заявник для оформлення паспорта подає такі документи: 1) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави (далі - свідоцтво про народження); 2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон (для осіб, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх в установленому порядку на проживання в Україну та для осіб, які набули громадянство України за кордоном); 4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб); 5) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи); 7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи; 8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого субєкта шляхом проставлення відмітки "Згідно з оригіналом" та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати; 9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка; про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття; 10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмове звернення в довільній формі, в якому зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи; 11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у звязку з тривалим розладом здоровя, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоровя, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.
Крім того, пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України визначено, що для одержання паспорта громадянин подає: (1) заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; (2) свідоцтво про народження; (3) дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; (4) у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
З аналізу наведених норм вбачається, що незважаючи на бажання особи оформити паспорт громадянина України у вигляді книжечки чи у вигляді картки, порядок оформлення паспорта та подачі документів являється єдиним, а саме: 1) особа звертається до територіального органу ДМС самостійно; 2) заяву-анкету подає особисто; 3) надає необхідний повний пакет документів (свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм для паспорта у формі книжечки, одну фотокартку розміром 10 х 15 см для паспорта у формі ID-карточки; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов'язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви та подання визначеного переліку документів, є обов'язковим.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 07 листопада 2018 року (справа № 820/3327/16).
Як слідує з матеріалів справи, а саме заяви позивача, поданої з метою отримання неповнолітньою дитиною паспорта громадянина України, така за формою і змістом не відповідає вимогам до заяви-анкети, яка є підставою для вчинення територіальними органами і підрозділами ДМС відповідних дій/прийняття рішень щодо оформлення паспорта громадянина України встановленого зразка.
Суд звертає увагу, що подана заява за суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Постановою № 302, до заяви не долучено законодавчо встановлених документів, що є передумовою для розгляду питання щодо видачі паспорта у формі паспортної книжечки. Згідно переліку додатків, заявниками долучено до заяви копію свідоцтва про народження.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист
Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.
Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Таким чином, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Оскільки позивач разом з неповнолітньою дитиною не зверталися до відповідача із заявою, сформованою відповідно до вимог Порядку № 302 та з доданими до такої обов'язкового переліку документів згідно пункту 35 Постанови № 302 та пункту 13 Положення про паспорт громадянина України, що є передумовою для розгляду питання про оформлення та видачу паспорта громадянина України, суд приходить до висновку, що розгляд поданої ОСОБА_9 та його законним представником ОСОБА_1 заяви відповідно до Закону України "Про звернення громадян" з роз'ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідних для отримання паспорта громадянина України, не є порушенням прав позивача та її неповнолітньої дитини з боку ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області.

Суд вважає, що листами відповідача не відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки ОСОБА_9 та його законним представником не використано право на звернення до територіального підрозділу міграційної служби із заявою-анкетою про надання адміністративної послуги та необхідними документами, у тому числі при повторному зверненні до територіального органу ДМС.

Невиконання обов'язку щодо подання належного пакету документів звільняє відповідача від обов'язку приймати відповідні рішення за результатом розгляду заяви позивача, що, зокрема, зазначено у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі № 826/740/15.

ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області, з якими висловила незгоду позивач, не є рішенням суб'єктів владних повноважень у розумінні статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За відсутності будь-яких даних особи та за відсутності необхідних документів (свідоцтва про народження) відповідач позбавлений можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка.

ОСОБА_3 районним відділом управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області жодним чином не порушено законне право чи інтерес позивача, оскільки суб'єктом владних повноважень не виносилося рішення про відмову у видачі документа та не допускалися протиправні дії чи бездіяльність у процедурі оформлення та видачі паспорта громадянина України, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України".

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 07.11.2018 року у справі № 820/3327/16.

Щодо аргументів позивача про необхідність застосування висновків ОСОБА_5 Верховного Суду, викладених у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), суд звертає увагу на те, що дана справа не відповідає ознакам типової справи, визначених у вищезазначеному рішенні у звязку з відсутністю рішення ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області про відмову в оформленні та видачі ОСОБА_4, паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, так як ОСОБА_9 та його законним представником ОСОБА_1 не було використане право на звернення до підрозділу міграційної служби із заявою-анкетою про надання адміністративної послуги та необхідним переліком документів.

Відсутність факту відмови відповідача в оформленні паспорта на підставі поданих позивачами заяви, робить передчасним звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

При цьому, позивач не позбавлений права на звернення до суду за судовим захистом у разі, коли останнім буде дотримано всіх необхідних процедур, проте за наслідком розгляду заяви буде відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а відтак в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (паспорт серії СС 149287, вул. Паркова, 4/4, м. Тлумач, Тлумацький район, Івано-Франківська область, 78000) в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (вул. Паркова, 4/4, м. Тлумач, Тлумацький район, Івано-Франківська область, 78000) до ОСОБА_3 районного відділу управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківської області (пл. Д. Галицького, 15, м. Тлумач, Тлумацький район, Івано-Франківська область, 78000) про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.