Справа № 540/2134/18
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П'ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2134/18
Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.

П'ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу державного кадастрового реєстратора Відділу у Каховському районі та м. Нова Каховка Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Голованової Світлани Миколаївни на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Каховському районі та м. Нова Каховка Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Голованової Світлани Миколаївни, про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_5 (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області (надалі - відповідач-1, Держгеокадастр) та державного кадастрового реєстратора Відділу у Каховському районі та м. Нова Каховка Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Голованової С. М. (надалі - відповідач-2), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення відповідача-2 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 12.09.2018 року №РВ-018;

- зобов'язати відповідача-2 внести до Державного земельного кадастру відомості про земельні ділянки, що розташовані в АДРЕСА_1: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,3850 га для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення відповідача-2 є безпідставним та таким, що не відповідає абз.5 п.2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» та п.20 Розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07.12.2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням сесії Чорнянської сільської ради Каховського району Херсонської області від 16.12.2008 року №246 «Про надання земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку» погоджено надання позивачу земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,25 га із земель житлового фонду та для ведення особистого селянського господарства площею 0,09 га. (а.с.35).

24.03.2009 року Чорнянською сільською радою Каховського району Херсонської області на 37-й сесії 5-го скликання прийнято рішення №278 «Про надання дозволу на збір технічної документації для приватизації присадибної земельної ділянки», яким зокрема, позивачу надано дозвіл на збір технічної документації для приватизації присадибної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, площею 0,25 га та дозвіл на збір технічної документації для приватизації присадибної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3850 га. (а.с.22).

На підставі рішення від 24.03.2009 року №278 у 2009 році ДП «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки позивача для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,6350 га, за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.14-19)

Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2016 року за позивачем зареєстровано право власності на об'єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва загальною площею 143,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 235.

11.09.2018 року ОСОБА_5 звернувся до відповідача-2 із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ - 018) та присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів. (а.с.52)

12.09.2018 року відповідач-2 розглянула заяву позивача від 11.09.2018 року та прийняла рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстави: «Невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: подана технічна документація із землеустрою розроблена 2009 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки технічна документація на земельні ділянки була розроблена у 2009 році, тобто до 2013 року, державна реєстрація земельних ділянок повинна здійснюватись абз.5 п.2 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного Кодексу України (надалі - ЗК України) (в редакції, чинній на час прийняття рішення від 24.03.2009 року №278 про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку технічної документації) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До заяви додаються матеріали, передбачені ч.5 ст.151 цього Кодексу, а також висновки конкурсної комісії (у разі відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ч.8 ст.118 ЗК України проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч.9 ст.118 ЗК України проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Згідно ч.10 ст.118 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

За змістом ст.151 ЗК України особи, зацікавлені, зокрема, у виборі земельних ділянок, зобов'язані погодити з власниками землі і землекористувачами та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, розміри земельних ділянок, передбачені для її передачі (надання), умови її передачі (надання) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій ділянці і прилеглих територіях усіх об'єктів та умови проживання населення і охорону довкілля. Вибір місця розташування земельних ділянок здійснюють, зокрема, відповідні сільські, селищні, міські, районні, обласні ради відповідно до їх повноважень щодо передачі (надання) цих ділянок.

За правилами ЗК України, які діяли станом на час надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі у власність земельних ділянок, проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджувалися органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надавали земельні ділянки у власність або користування.

Законом України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI Земельний кодекс України доповнено статтею 79-1, якого врегульовано питання формування земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав.

Так, статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що земельна ділянка не може бути сформована, доки їй не буде присвоєно кадастровий номер.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що земельні ділянки площею 0,25 га та 0,3850 га, що розташовані в АДРЕСА_1 не сформовані, з огляду на те, що їм не присвоєно кадастрового номера.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI (далі - Закон №3613-VI) та постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року №1051 (надалі - Порядок №1051).

Порядок державної реєстрації земельної ділянки визначено ст.24 Закону №3613-VI.

Так, державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

За змістом ч.4 ст.24 Закону №3613-VI для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Відповідно до ч.5 ст.24 Закону №3613-VI державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

При цьому, підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Відмовляючи позивачу в внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, відповідач-2 виходив з того, що позивачем, при поданні відповідної заяви не були надані всі необхідні документи, зокрема було відсутнє рішення про надання або передачу земельної діляки у власність або в користування.

Відповідно до абз.5 п.2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

За змістом пункту 20 Розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України установити, що у разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав, крім випадків, визначених статтею 79-1 цього Кодексу, здійснюється за такою технічною документацією.

Разом з тим, у пункті 3 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» зазначено: установити, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у випадку не внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку щодо якої до 01.01.2013 року розроблена проектно-технічна документація на підтвердження права власності або користування відповідно до рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, формування земельної ділянки та її державна реєстрація проводиться на підставі зазначеної технічної документації.

Як вбачається з приписів ч.3 ст.24 Закону №3613-VI право особи на звернення із заявою про державну реєстрацію земельних ділянок законодавець пов'язує із рішенням органу місцевого самоврядування про надання такій особі дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність, а не із рішенням про передачу земельної ділянки у власність.

Як вже було зазначено вище, 24.03.2009 року Чорнянською сільською радою Каховського району Херсонської області рішенням №278 «Про надання дозволу на збір технічної документації для приватизації присадибної земельної ділянки» позивачу надано дозвіл на збір технічної документації для приватизації присадибної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, площею 0,25 га та дозвіл на збір технічної документації для приватизації присадибної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,3850 га.

23.11.2016 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на об'єкт житлової нерухомості незавершеного будівництва загальною площею 143,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер - 235.

Враховуючи вищевказане та приймаючи до уваги, що технічна документація на земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1, була розроблена позивачем до 2013 року, державна реєстрація земельних ділянок, повинна була здійснюватися відповідно до абз.5 п.2 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», а тому відмова відповідача-2 у проведенні такої реєстрації є протиправною.

Таким чином, приймаючи рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, відповідач-2 діяв без законних на те підстав, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення відповідача-2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного кадастрового реєстратора Відділу у Каховському районі та м. Нова Каховка Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Голованової Світлани Миколаївни - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати його прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.