Справа № 826/9639/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10 квітня 2019 року № 826/9639/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Чудак О.М., суддів Пащенка К.С., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Шарій А.А., представника відповідача Дудник А.С., у відсутність представників відповідача й третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хабід-Україна» до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання незаконним та таким, що не відповідає актам вищої юридичної сили нормативно-правового акту в окремій його частині,

встановив:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАБІД-УКРАЇНА» (ТОВ «ХАБІД-Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в якому просило:

- визнати незаконними та такими, що суперечать актам вищої юридичної сили пункт 2 наказу Міністерства юстиції України «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» від 22.12.2015 №2710/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за №1620/28065

« 2. Уповноважити Державне підприємство «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом».

- та абзац 14 пункту 1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2015 №2710/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2015 за №1620/28065

«організатор електронних торгів (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2016 у справі відкрито провадження та, серед іншого, залучено до участі Державне підприємство «СЕТАМ» (ДП «СЕТАМ») в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а також зобов'язано відповідача опублікувати оголошення про відкриття провадження в адміністративній справі у відповідному виданні.

Оголошення надруковано у виданні «Офіційний вісник України» №61 від 12.08.2016.

12.09.2016 позивачем подано клопотання про оголошення перерви у розгляді даної справи, у зв'язку з розглядом Антимонопольним комітетом України питання відповідності вимогам законодавства про захист економічної конкуренції порядку визначення та діяльності установ з реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

В подальшому, 27.12.2016 позивачем подано заяву про зміну (уточнення позовних вимог) адміністративного позову про визнання положень нормативно-правового акту незаконними та такими, що суперечать нормативно-правовому акту вищої сили, до якого долучено Звіт за результатами дослідження ринку реалізованого майна шляхом проведення електронних торгів. У заяві позивач просить:

- визнати незаконними та такими, що суперечать актам вищої юридичної сили пункт 2 наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» від 29.09.2016 №2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431

« 2. Уповноважити Державне підприємство «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.».

- та абзац 14 пункту 1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431

«організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком;».

Відповідачем у справі - Міністерством юстиції України подано заперечення на заявлені вимоги з проханням в задоволенні позову відмовити повністю, а 28.02.2017 додаткові заперечення проти адміністративного позову.

В свою чергу, 06.02.2017 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ДП «СЕТАМ» також подано заперечення проти адміністративного позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2017, зобов'язано відповідача, опублікувати оголошення про оскарження відповідних пунктів нормативно-правового акту у виданні, в якому він офіційно оприлюднений. Оголошення опубліковано в Офіційному віснику України №74, 22.09.2017 та повторно у №82.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 адміністративну справу прийнято до провадження суддею Дехтярьовою О.В., а ухвалою цього ж суду від 08.02.2018 до провадження суддею Чудак О.М. та призначено до розгляду на 20.04.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, представником третьої особи - ДП «СЕТАМ» 20.04.2018 подано відзив на позовну заяву, в якому висловлено прохання в задоволенні позову відмовити повністю.

В судове засідання 20.04.2018, позивач не з'явився, поштова кореспонденція повернулась на адресу суду, внаслідок чого розгляд справи не відбувся. Судом ухвалено зробити витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, витребувати додаткові пояснення, відкласти розгляд справи на 21.06.2018.

Повістка про виклик позивача в судове засідання повернулась за закінченням встановленого строку зберігання.

Судове засідання 21.06.2018 не відбулося, в зв'язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступний виклик сторін в судове засідання здійснено на 28.09.2018, однак кореспонденція від позивача повернулась.

Представником Міністерства юстиції України до матеріалів справи подано пояснення, в яких представник вказує на відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 28.09.2018 ухвалено продовжити розгляд справи за відсутності позивача, закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті у складі колегії суддів.

Як вбачається з позовної заяви та заяви про зміну (уточнення позовних вимог) адміністративного позову правова позиція позивача зводиться до того, що жодний підзаконний нормативний акт не може визначати монопольне становище суб'єкта господарювання, незалежно від його форми власності та організаційно-правової форми. Зазначає, що на рівні законів України відсутні норми щодо віднесення сфери реалізації арештованого майна до того чи іншого виду монополій, встановлення межі господарської діяльності суб'єктів у цій сфері, та визначення монопольного становища державного підприємства у сфері управління Міністерства юстиції України у цій сфері.

Натомість в даному випадку, має місце вставлення видів та меж монополії підзаконними нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, що суперечить частині другій статті 42 Конституції України, статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про природні монополії».

На думку позивача, виконання суто комерційних функцій ДП «СЕТАМ» підтверджується тим, що підприємство фінансується за рахунок винагороди Організатора торгів, яка сплачується фізичними та юридичними особами. При цьому, за змістом Порядку вбачається, що діяльність Організатора електронних торгів арештованим майном може здійснюватися будь-яким суб'єктом господарювання, який реалізує власну господарську компетенцію у сфері проведення електронних торгів та має власну електронну площадку. Тобто в даному випадку відсутнє делегування Міністерством юстиції України владно-розпорядчих функцій, а відповідно відсутні і підстави щодо обмеження державним органом кола осіб, які можуть здійснювати такі повноваження.

При прийнятті оскаржуваного наказу порушено пункт 2 статті 25 Господарського кодексу України, частину другу статті 4, статтю 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Також позивач вважає, що наказ та Порядок всупереч нормам розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» від 11.03.2015 №212-р, адже не містять норми щодо порядку залучення до проведення та організації торгів суб'єктів господарювання всіх форм власності та фізичних осіб-підприємців. При цьому, зазначеним розпорядженням Кабінету Міністрів України не тільки встановлюється можливість організації та проведення електронних торгів іншими суб'єктами господарювання, але встановлюється обов'язок залучення інших осіб до проведення торгів з метою забезпечення конкуренції у сфері електронних торгів.

Окрім того, позивач наводить, що у пункті 2 розділу III Порядку, Міністерством юстиції України всупереч Господарському кодексу України та Закону України «Про ціни та ціноутворення», встановлюється державна регульована ціна на послуги, які не відносяться до ринку природних монополій та не визначені Кабінетом Міністрів України сферою дії державно регульованих та фіксованих цін.

В свою чергу, позиція відповідача полягає у тому, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на їх необґрунтованість, а також ту обставину, що позивачем не доведено порушення оскаржуваним нормативно-правовим актом його прав та інтересів.

Позицію про необґрунтованість позову підтримало також і ДП «СЕТАМ».

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надавши усні пояснення та зіславшись на письмово висловлену позицію.

Представники позивача й третьої особи в судове засідання не з явилися.

Суд, вислухавши пояснення представника у, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

11.03.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №212-р «Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів».

У пункті першому розпорядження зазначено, що за результатами проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів підтримати пропозицію Міністерства юстиції України стосовно запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів у цілому по Україні.

Міністерству юстиції України надано розпорядження затвердити порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Пунктом третім розпорядження визначено з метою створення конкурентних і сприятливих умов для організації та проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна Міністерству юстиції України в межах повноважень, передбачених законодавством, забезпечити:

1) залучення суб'єктів господарювання всіх форм власності та фізичних осіб - підприємців до використання електронного ресурсу, що є складовою частиною системи електронних торгів, на підставі агентських договорів, які є договорами приєднання;

2) визначення орієнтовних умов агентського договору між комерційним агентом та організатором електронних торгів шляхом затвердження примірного договору, який повинен, зокрема, містити умови щодо:

надання комерційним агентом посередницьких послуг з використанням системи електронних торгів;

визначення розміру винагороди комерційному агенту в обсязі 20 відсотків розміру винагороди організатора електронних торгів (тобто 1 відсоток вартості реалізованого майна);

здійснення організатором електронних торгів розрахунків з комерційним агентом протягом трьох робочих днів з дня затвердження акта про проведені електронні торги.

В свою чергу, відповідно до наведеного розпорядження та статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», Міністерством юстиції України прийнято наказ «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» від 22.12.2015 №2710/5.

Пунктом першим наказу затверджено Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Пунктом другим уповноважено ДП «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом.

У пункті першому розділу 1 Порядку, що затверджено наведеним вище наказом, наведено значення, у якому в даному Порядку вживаються терміни. Так, у абзаці чотирнадцятому наведено, що організатор електронних торгів (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Разом з тим, наведений наказ Міністерства юстиції України втратив чинність 05.10.2016 згідно з наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» від 29.09.2016 №2831/5, який в частині пункту 2 є предметом оскарження в даній справі, як і абзац 14 (15) пункту 1 розділу І затвердженого ним Порядку.

Так, пунктом другим наказу уповноважено ДП «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

У пункті першому розділу 1 Порядку, що затверджено наведеним вище наказом, наведено значення, у якому в даному Порядку вживаються терміни. Так, у абзаці чотирнадцятому наведено, що організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає наведені приписи наказу від 22.12.2015 №2710/5 та затвердженого ним Порядку, що втратили чинність, тотожними наказу від 29.09.2016 №2831/5 та затвердженого ним Порядку. Виходячи з цього позивач вважає, що новоприйнятий наказ не враховує рекомендації Антимонопольного комітету України наведені у Звіті який схвалено 20.09.2016 за результатами дослідження ринку арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Разом з тим, суд надаючи оцінку наведеним твердженням, а також позовним вимогам про незаконність, невідповідність актам вищої юридичної сили та скасування відповідних положень оскаржуваного наказу та Порядку, виходить з наступного.

Як вбачається з преамбули наказу від 22.12.2015 №2710/5 його прийнято відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» та розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» від 11.03.2015 №212-р.

В свою чергу, як вбачається з преамбули наказу «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» від 29.09.2016 №2831/5 його прийнято відповідно до частин другої та четвертої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Як оскаржуваний наказ, так і Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII набули чинності 05.10.2016.

Таким чином, незалежно від того, що наведені і оскаржувані позивачем приписи наказів та затверджених ними Порядків до та після зміни позовних вимог є схожими за змістом, однак тотожними вони не є, що вбачається з детального їх аналізу. Окрім того, в основу їх прийняття покладено різні нормативно-правові акти: статтю 62 Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV і розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» від 11.03.2015 №212-р в основу наказу від 22.12.2015 №2710/5, та частину другу й четверту статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII.

Так, частиною другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII визначено, що Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України, а частиною четвертою - що Порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, крім цінних паперів, визначається Міністерством фінансів України за погодженням з Національним банком України. Порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України, а іншого майна - Міністерством юстиції України. Порядок реалізації обмежено оборотоздатного майна визначається законодавством.

Таким чином, доводи позивача про те, що оскаржувані наказ та Порядок прийнято всупереч нормам розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» від 11.03.2015 №212-р не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

В контексті наведеного суд зазначає, що державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель є Антимонопольний комітет України, що визначено Законом України «Про Антимонопольний комітет України».

Оцінку безпосередньо оскаржуваному наказу Антимонопольним комітетом України не надано. Позивачем дане питання не ініційовано. На численні виклики до суду позивач повноважного представника не направляє. Водночас висновки Антимонопольного комітету України наведені у Звіті, що схвалено 20.09.2016 за результатами дослідження ринку арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, не може бути взято до уваги внаслідок того, що при дослідженні не взято до уваги наведених судом обставин.

З огляду на викладене, суд не має можливості надати оцінку посиланням позивача на вставлення відповідачем у справі видів та меж монополії внаслідок прийняття оскаржуваних у відповідних частинах наказу та затвердженого ним Порядку.

Наведене є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, водночас суд виходить і з того, що з 12.02.2019 згідно з наказом Міністерства юстиції України від 12.02.2019 №413/5 оскаржуваний пункт 2 наказу від 29.09.2016 №2831/5 виключено, у зв'язку з чим визначено пункти 3-7 вважати відповідно пунктами 2-6. Одночасно, внесено зміни до значень термінів, які вживаються у даному порядку. Зокрема визначено, що організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (далі - Організатор) - суб'єкт господарювання, якого за результатами конкурсної процедури відбору організатора (далі - Конкурс), передбаченої цим Порядком, уповноважено на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, обслуговування цієї системи, забезпечення її постійної роботи та доступу користувачів до неї, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Враховуючи, що вимоги ТОВ «ХАБІД-Україна» є необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли Міністерством юстиції України належним чином наведені позивачем посилання спростовано, суд доходить висновку про відсутність необхідності захисту прав позивача в судовому порядку.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених ТОВ «ХАБІД-Україна» вимог, підстави для стягнення сплаченого ними судового збору з Міністерства юстиції України відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Хабід-Україна» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хабід-Україна» (місцезнаходження юридичної особи: 01033, місто Київ, вулиця Тарасівська, будинок 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 37309800).

Відповідач - Міністерство юстиції України (місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 00015622).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне підприємство «СЕТАМ» (місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Стрілецька, будинок 4-6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 39958500).

Повний текст рішення складено 23.04.2019.

Головуючий суддя О.М. Чудак

Суддя К.С. Пащенко

Суддя Т.І. Шейко