Справа № 826/13261/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2019 року № 826/13261/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючий суддя - Пащенко К.С., судді: Чудак О.М., Шейко Т.І., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній Смарт»
доДержавної фіскальної служби України
провизнання протиправної бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії
представники сторін:позивача - Борисова Т.М.; відповідача - Кулькова В.С.

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній Смарт» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по незабезпеченню автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку позивач має реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 4 364 180 грн. на підставі поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

- зобов'язати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення ПДВ згідно із податковою декларацією з ПДВ за червень 2015 року на 4 364 180 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у липні 2015 року позивачем подано звітну податкову декларацію за червень 2015 року № та додаток № 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів»; листом № 13320/10/26-50-15-01-10 від 24.07.2015 ДПІ у Голосіївському районі м. Києва повідомила позивача, що податкова декларація заповнена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: позивачем некоректно заповнено рядок 06 - місцезнаходження/місце проживання платника податку, а тому податкова декларація не вважається податковою звітністю; позивачем було повторно подано податкову декларацію за червень 2015 року № , якою задекларовано у рядку 24 «Сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» - 4 364 180 грн.; 12.07.2016 позивач звернувся до відповідача із листом № 5, в якому просив зарахувати суму від'ємного значення ПДВ згідно із податковою декларацією за червень 2015 року; листом № 7579/16/99-99-12-03-01-15 від 11.04.2017 відповідач повідомив позивача, що оскільки податкова декларація з ПДВ за червень 2015 року вважається неподаною, то суму від'ємного значення не збільшено на суму 4 364 180 грн.; на думку позивача, такі дії відповідача є незаконними; згідно із Порядком заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014, позивачем в податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року у рядку 24 зазначена сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яке виникло, починаючи з лютого 2015 року; а отже сформовані позивачем в податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року показники мали бути враховані відповідачем; проте відповідач в порушення п. 200-1.3 ст. 200 ПК України та ч. 2 ст. 19 Конституції України не виконав покладені на нього функції та не забезпечив своєчасне відображення у системі електронного адміністрування заявлені відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства відомості.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було передано судді Пащенку К.С.

19.10.2017 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 826/13261/17 та призначено попереднє судове засідання по справі на 06.11.2017.

В судовому засіданні 06.11.2017 суд, заслухавши представників позивача, ухвалив закінчити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду колегією у складі трьох суддів у судове засідання на 13.12.2017.

В судовому засіданні 13.12.2017 суд, заслухавши представників сторін, оголосив перерву до 21.02.2018.

21.02.2018, у зв'язку із неявкою представників сторін, розгляд справи відкладено на 11.04.2018.

11.04.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що у зв'язку з набранням 29.07.2015 чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» всім зареєстрованим в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платниками податків, в тому числі й позивачу, було «обнулено» значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник податку має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; позивачем було самостійно подано до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року, в якій показник рядку 24 становив 5 703 884 грн., а в рядку 31 позивачем не задекларовано жодного значення та поставлено прочерк; таким чином враховуючи задекларовані позивачем показники, сума податку, на яку позивач мав право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у відповідності до положень п. 34 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України підлягала автоматичному збільшенню у системі електронного адміністрування ПДВ саме на 4 364 180 грн., що й було здійснено відповідачем.

11.04.2018 в судовому засіданні, заслухавши представників сторін та дослідивши докази по справі, суд поставив на розгляд питання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представники сторін не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження. Суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, як платник податків перебуває на податковому обліку в ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

20.07.2015 позивач подав до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

В рядку 24 податкової декларації «сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» позивачем задекларовано 4 364 180 грн.

Податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2015 року була прийнята ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві та зареєстрована за № , що підтверджується квитанцією № 2 від 20.07.2015.

Листом (вих. № 13320/10/26-0-15-01-10 від 24.07.2015) ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомила позивача, що в надісланій позивачем податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року рядок 6 - місцезнаходження (місце проживання) платника податку - заповнений із порушенням, а відтак в силу положень п. 48.7 ст. 48 ПК України подана позивачем податкова декларації не може вважатись податковою декларацією.

12.10.2015 позивач повторно подав до ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року та розшифровку податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Вказані документи були доставлені до контролюючого органу та зареєстровані за № , що підтверджується квитанцією № 2 від 12.10.2015.

В рядку 24 податкової декларації «сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» позивачем задекларовано 4 364 180 грн.

До того ж, позивач звернувся до ДФС України із листом (вих. № 5 від 12.07.2016), в якому просив зарахувати суму від'ємного значення податку на додану вартість згідно із податковою декларацією за червень 2015 року у збільшення сум податку на додану вартість, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Листом (вих. № 7579/16/99-99-12-03-01-15 від 11.04.2017) ДФС України повідомило позивача, що оскільки податкова декларація з ПДВ за червень 2015 року, подана позивачем 20.07.2015 та зареєстрована за № , не була прийнята контролюючим органом, то суму від'ємного значення, задекларовану в рядку 24, не збільшено на суму 4 364 180 грн.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до змін, внесених до Кодексу Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 16.07.2015 з 1 липня 2015 року на постійний основі запроваджена система електронного адміністрування податку на додану вартість.

29.07.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-VІІІ (надалі - Закон № 643), спрямований на вдосконалення роботи системи електронного адміністрування ПДВ, яким внесено зміни до статті 200-1 та розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу щодо адміністрування податку на додану вартість в системі електронного адміністрування податку.

Відповідно до статті 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

- суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

- суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

- суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 200-1.3 ст. 201 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ,

де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунка в системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, відкритого для перерахування коштів на його спеціальний рахунок, відкритий в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів;

?НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників ?НаклОтр та ?НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми ?Накл також використовуються показники, визначені пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

У свою чергу, пунктом 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 201.3 статті 201 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема, до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року) (п. 4).

Суми такого від'ємного значення можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку.

Для забезпечення реалізації норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» № 643-VІІІ від 16.07.2015, ДФС України розробила План заходів з удосконалення СЕА, розділом III якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку наступним чином:

З 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом N 643) ДФС буде проведено обнулення суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну / розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ, та значення усіх її складових, визначених ПКУ, крім показників ?НаклОтр, ?Митн та ?НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року.

Протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом N 643) сума ?Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

суму середньомісячного розміру сум ПДВ, задекларованих платником до сплати до бюджету та погашених або розстрочених за останні 12 звітних місяців / 4 квартали (?овердрафт);

суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань з ПДВ станом на 01.07.2015 (?Перепл);

суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

суму залишків коштів на електронних рахунках платників у системі електронного адміністрування ПДВ станом на початок робочого дня 3 серпня 2015 року за вирахуванням сум, заявлених платником у складі податкової звітності з податку за звітний (податковий) період за червень 2015 року до перерахування з електронного рахунку до бюджету в рахунок сплати податкових зобов'язань з податку та/або на поточний рахунок платника відповідно до пункту 2001.6 статті 2001 цього Кодексу, також така сума зменшується на суму податкових зобов'язань, задекларованих платником за звітний (податковий) період за червень 2015 року / II квартал 2015 року.

На кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом N 643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну / розрахунок коригування в ЄРПН (?Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПКУ враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 ПКУ.

Отже, відповідно до наведених норм законодавства, визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми в рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, в податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року позивачем в рядку 31 «Сума непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду» позивачем не задекларовано жодного значення та поставлено прочерк.

За таких обставин, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача по незабезпеченню автоматичного збільшення у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку позивач має реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на 4 364 180 грн. на підставі поданої позивачем податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року відсутні.

Позовні вимоги про зобов'язання відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення ПДВ згідно із податковою декларацією з ПДВ за червень 2015 року на 4 364 180 грн. та відобразити відповідне збільшення у витягу з системи електронного адміністрування ПДВ, є похідними, а відтак також не підлягають задоволенню.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що позовні вимоги є декларативними та необґрунтованими, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат у справі, суд вказує, що з огляду на висновки суду про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній Смарт» - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Головуючий суддя К.С. Пащенко

Суддя О.М. Чудак

Суддя Т.І. Шейко