Справа № 826/13240/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 квітня 2019 року № 826/13240/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом Державного підприємства «Українська залізнична

швидкісна компанія»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного

управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія» (далі - ДП «Українська залізнична швидкісна компанія») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва (далі - ДПІ у Дарницькому районі м. Києва) з вимогами про:

- визнання протиправною відмови у прийнятті податкової декларації ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» з податку на додану вартість та податкову декларацію з рентної плати за жовтень 2016 року, що подавалася 18 листопада 2016 року;

- визнання декларації з податку на додану вартість та податкової декларації з рентної плати за жовтень 2016 року, поданої ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» 18 листопада 2016 року як податкової звітності;

- визнання протиправним та скасування рішення № 908/10/26-51-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 26 січня 2017 року ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві;

- зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві поновити реєстрацію ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість;

- зобов'язання ДПІ Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві прийняти податкову звітність з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період з жовтня 2016 по січень 2017 року;

- зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві підписати договір про визнання електронних документів від 24 травня 2017 року між ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» та ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Маруліної Л.О. від 23 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду. 08 грудня 2017 року суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України та викладено його у новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України у новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З урахуванням внесених до Кодексу адміністративного судочинства України змін, рішенням Окружного адміністративного кодексу України від 19 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року частково задоволено касаційну скаргу ДП «Українська залізнична швидкісна компанія», рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовані в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу від 26 січня 2017 року № 908/10/26-51-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов'язання відповідача поновити реєстрацію підприємства як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість, зобов'язання відповідача прийняти податкову звітність з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишені без змін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2018 року справу прийнято до мого провадження, визначено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Відповідачем 27 листопада 2018 року до суду подано відзив на позовну заяву, а головою комісії з ліквідації відповідача 23 грудня 2018 року подано відповідь на відзив.

З урахуванням постанови Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у даній справі суд розглядає такі позовні вимоги:

- про визнання протиправним та скасування рішення № 908/10/26-51-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 26 січня 2017 року ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві;

- про зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві поновити реєстрацію ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість;

- про зобов'язання ДПІ Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві прийняти податкову звітність з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період з жовтня 2016 по січень 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

18 листопада 2016 року позивачем на адресу контролюючого органу надіслано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2016 року з додатком та податкову декларацію з рентної плати за жовтень 2016 року, які датовано 17 листопада 2016 року та підписані керівником (уповноваженою особою) фізичною особою ОСОБА_1 та головним бухгалтером (особою, відповідальною за ведення бухгалтерського обліку) ОСОБА_2

Відповідно до листа ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 29 листопада 2016 року за № 15093/10/26-51-08-04-11 підставою для не визнання вказаних податкових декларацій як податкової звітності стало те, що їх підписано невідповідною особою згідно реєстраційної частини облікової справи платника податків. Згідно відомостей з ЄДРПОУ станом на 28 листопада 2016 року ОСОБА_1 не є керівником підприємства.

Крім того, відповідно до листа ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві від 04 квітня 2017 року №3504/10/26-51-08-01-34 «Про надання інформації», контролюючим органом повідомлено, що згідно заяви ф.1-ОПП, яка надійшла на адресу відповідача 09 серпня 2016 року, відповідно до якої наказом від 06 серпня 2014 року № 3, підписаного головою комісії з припинення ОСОБА_3, звільнено з посади головного бухгалтера ОСОБА_2

Також 16.02.2017 позивачем через програму «m.e.d.o.k» подано до контролюючого органу на розгляд договір про визнання електронних документів для реєстрації електронного підпису голови комісії з реорганізації ОСОБА_4, на що надійшла квитанція про неприйняття Договору. 24 травня 2017 року позивачем подано аналогічний Договір для реєстрації електронного підпису голови комісії з реорганізації ОСОБА_5, на що 26 травня 2017 року отримано відповідь від контролюючого органу про неприйняття Договору.

Листом від 26 січня 2017 року №908/10/26-51-12-01-21 ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві повідомила позивача про анулювання реєстрації платника ПДВ, відповідно до абз. г) пункту 184.1статті 184 Податкового кодексу України неподання, та/або подання декларацій (розрахунків), що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, протягом 12 послідовних податкових місяців.

Не погоджуючись із зазначеними вище діями та рішенням контролюючого органу позивач звернувся з даним позовом до суду.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються та визнаються, окрім того правову оцінку діям відповідача в частині правомірної відмови у прийнятті податкової декларації ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» з податку на додану вартість та податкової декларації з рентної плати за жовтень 2016 року, що подавалася 18 листопада 2016 року, наявності правових підстав для невизнання податкових декларацій, підписаних ОСОБА_1 податковою звітністю, а також відсутності підстав для зобов'язання ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві підписати договір про визнання електронних документів від 24 травня 2017 року між ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» та ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві, вже надані у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2018 року та постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року у даній справі.

Стосовно анулювання реєстрації платника податку на додану вартість суд зазначає наступне.

Питання анулювання реєстрації платника податку врегульовані статтею 184 Податкового кодексу України, пунктом «г» пункту 184.1 якої визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року № 1130 затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 року за № 1456/26233 (далі - Положення №1130), яким серед іншого визначається порядок анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; форми документів про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; інших документів з питань реєстрації/анулювання реєстрації, перереєстрації платників податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 5.5 Положення №1130, анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема, довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Як свідчать матеріали справи, рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість прийняте відповідачем на підставі довідки від 26 січня 2017 року №2.

Водночас, така довідка в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ухвали суду від 17 жовтня 2018 року, одночасно з прийняттям справи у провадження, судом запропоновано відповідачу подати разом з відзивом на позовну заяву докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, зокрема, але не обмежуючись у даному випадку: належним чином засвідчені матеріали, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Проте, разом з відзивом жодних доказів, які б підтвердили факт неподання платником податків протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість та/або подання такої декларації, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, відповідачем не подано.

Натомість, позивач стверджує, що 18 листопада 2016 року подав до ДПІ у Дарницькому районі м. Києва податкову звітність, а саме: податкову декларацію з податку на додану вартість та податкову декларацію з рентної плати за жовтень 2016 року, та відповідачем така звітність була зареєстрована, проте не визнана податковою.

Водночас, відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених статтею 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Інші показники, зазначені у податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Таким чином, за тих умов, що положення підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України серед обов'язкових умов, які в сукупності складають підставу для анулювання реєстрації платника податку, передбачають неподання декларації протягом 12 послідовних податкових місяців, та не спростованих обставин подання позивачем податкової декларації за жовтень 2016 року, підстави для висновку про неподання позивачем декларації протягом 12 місяців поспіль відсутні.

У цьому ж зв'язку позивачем заявлена позовна вимога про зобов'язання відповідача прийняти податкову звітність з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період з жовтня 2016 по січень 2017 року, яка на думку суду підлягає задоволенню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного та встановлених під час розгляду обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог у зазначеній вище частині.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими судові витрати підлягають поверненню позивачу, який не є суб'єктом владних повноважень лише при задоволенні позову.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у тій частині позову, що розглядалися у даній справі, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у розмірі 4 800,00 грн. сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 1073 від 20 вересня 2017 року (а.с.6).

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва №908/10/26-51-12-01-21 від 26 січня 2017 року про анулювання реєстрації Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» як платника податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі міста Києва поновити реєстрацію Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі міста Києва прийняти податкову звітність Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період з жовтня 2016 по січень 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва на користь Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 800,00 грн. (чотири тисячі вісімсот грн.. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: Державне підприємство «Українська залізнична швидкісна компанія», адреса: 02096, м. Київ, вул. Привокзальна, 3, , тел. НОМЕР_1.

Відповідач: Державна податкова інспекція у Дарницькому районі міста Києва, 02068, м. Київ, вулиця Кошиця, будинок 3, , тел. НОМЕР_2

Суддя В.І. Келеберда