Справа № 300/343/19
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. справа № 300/343/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Грицюк П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 26.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 26.12.2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0-0913 від 26.12.2018 року прийнято відповідачем безпідставно, без дотримання вимог чинного законодавства, оскільки середньоринкова вартість належного позивачу автомобіля станом на 01 січня 2018 року становила менше ніж 375 розмірів мінімальних заробітних плати, з огляду на що відсутні правові підстави для нарахування транспортного податку. Крім цього, вказує, що вартість автомобіля складає 1188702,90 грн та у переліку легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2018 році розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відсутні відомості про транспортний засіб марки AUDI моделі Q7, 2014 року випуску, об'єм двигуна 2967 куб.см.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року дану позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, позивач у вказаний строк усунув недоліки, тому, ухвалою суду від 27.02.2019 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.1-2).

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не виконано ухвалу суду від 27.02.2019 року, якою було зобов'язано Головне управління ДФС в Івано-Франківській області направити на адресу суду, належним чином засвідчені матеріали перевірки на підставі якої винесено податкове повідомлення - рішення № 0-0913, картку особового рахунку платника податків та розрахунок грошових зобов'язань з транспортного податку.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 14.03.2019 року, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.62-64). Зокрема, просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що за ОСОБА_1 обліковувався автомобіль марки AUDI моделі Q7, 2014 року випуску, об'єм двигуна 2967 куб.см., який відповідно до ст. 267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування. Крім того, вважає безпідставними посилання позивача на розрахунок середньоринкової вартості автомобіля, згідно із методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року за №66, розрахунок якої відбувається на офіційному всб-сайті Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України, шляхом введення даних про марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тин пального, оскільки позивач не враховує, що дана модель автомобіля знаходиться в офіційному переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, який розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України. Також, вказав, позивач не був позбавлений права звернутись у контролюючий орган для проведення звірки даних.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 27.02.2014 року придбав новий легковий автомобіль марки AUDI, 2014 року випуску, що підтверджено договором за № 323528 (а.с.9-12). Вартість автомобіля AUDI моделі Q7, 3.0 TDI quarto, згідно видаткової накладної № 323528 від 07.03.2014 року становить 747432 грн (а.с. 13).

Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області 26.12.2018 року було прийнято податкове повідомлення - рішення №0-0913, яким згідно з пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України визначено податкове зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік в розмірі 25000,00 гривень (а.с.8).

Позивач, не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням - рішенням 26.12.2018 року звернувся до Державної фіскальної служби України для проведення перевірки нарахованого податку (а.с. 49).

Листом від 01.02.2019 року Тисменицьке управління ГУ ДФС України, повідомило ОСОБА_1 про те, що в межах компетенції розглянуло заяву від 11.01.2019 року та повідомило позивача, що на підставі п.п. 267.6.2 п. 267.6 сит. 267 ПК України за ставкою, визначеною п. 267.4 ст. 267 ПК України, було проведено розрахунок транспортного податку та сформовано податкове повідомлення-рішення (форми «Ф») від 26.12.2018 року №0-0913 на суму 25000 грн, яке вручене 05.01.20019 року йому особисто (а.с. 51-52).

Позивач вважаючи податкове повідомлення-рішення №0-0913 від 26.12.2018 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

З 1 січня 2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким згідно зі статтею 267 ПК України введено новий транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування. Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального. Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 3723 грн. Отже, середньо ринкова вартість транспортних засобів, які є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України починається з розміру 1 396 125 грн. (375 х 3 723 = 1396 125 грн.).

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України визначено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Як передбачено підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За приписами підпунктів 267.6.1, 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 затверджено «Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів» (далі - Методика), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктом 2 Методики передбачено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою Сср= Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до «Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 року №403 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку середньоринковою вартістю транспортних засобів є величина, яка визначається статистичними методами і еквівалентна імовірній ціні, за яку може здійснюватися купівля продаж транспортних засобів певної марки та моделі з відповідним строком експлуатації та пробігом на встановлену дату проведення оцінки.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Згідно пункту 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

Пунктом 13 Методики передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Аналіз наведених положень ПК України, Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить, що для визнання автомобіля об'єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку та не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб'єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об'єктом оподаткування у 2018 році (з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов'язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році.

Тобто, з урахуванням викладеного вище, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є інформація Мінекономрозвитку про автомобіль, що належить позивачу, що міститься в переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році.

Судом встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває транспортний засіб марки AUDI моделі Q7 TDI quarto (турбований дизельний двигун), 2014 року випуску, об'єм двигуна 2967 куб.см., об`єм циліндрів двигуна транспортного засобу позивача (2967 см. куб.) округлюється до 3000 см. куб.

На офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку наведений перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, де вказано у відповідних колонках:

марка автомобіля - AUDI, модель - Q7, рік випуску - до 5 років, об'єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - бензин;

марка автомобіля - AUDI, модель - Q7, рік випуску до 3 років, об'єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - дизель;

марка автомобіля - AUDI, модель - Q7, рік випуску до 1 років, об'єм циліндрів двигуна - 4,2 тип пального - дизель;

марка автомобіля - AUDI, модель - SQ7, рік випуску до 5 років, об'єм циліндрів двигуна - 4,0, тип пального - дизель (а.с. 53).

Таким чином, судом встановлено, що в переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість, яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, відсутній автомобіль марки AUDI, модель - Q7, рік випуску 2014, об'єм циліндрів двигуна - 3,0, тип пального - дизель.

Враховуючи викладене, з урахуванням приписів ст. 267 Податкового кодексу України судом встановлено, що належний позивачу транспортний засіб не може бути об'єктом оподаткування у 2018 році, а відтак у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення №0-0913 від 26.12.2018 року та визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік" в сумі 25000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по транспортному податку за 2018 рік є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн, згідно з квитанцією №0.0..1 від 11.02.2019 року (а.с.3).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області №0-0913 від 26.12.2018 року.

Стягнути з Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), АДРЕСА_1

Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (), вул. Незалежності 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Грицюк П.П.