Справа № 671/1007/18
Суддя: Ніколова С. В.
Дата ухвалення: 2018-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1007/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про адміністративне правопорушення, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ВР № 127618 від 27 квітня 2018 року, винесену інспектором Крупицькою А.О. та постанову серії ВР № 127670 від 27 квітня 2018, винесену інспектором Гулою В.А. Зазначив, що даними постановами його визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в сумі по 510 грн. за кожне адміністративне правопорешення. В обґрунтування позову вказав, що 26.04.2018 року він вирушив з м. Хмельницький до с. Киселівка Білозірського району Херсонської області керуючи транспортним засобом MAN TGX 18.440 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом WIELTON NS34 (реєстраційний номер НОМЕР_2). Приблизно о 21 год. 40 хв. 27.04.2018 року на автомобільній дорозі H-24 Миколаїв-Вознесенськ-Благовіщенське на 214 км., його зупинив інспектор поліції ОСОБА_2 та цього ж дня на цій же дорозі на 150 км. його зупинив інспектор поліції ОСОБА_3 Дані інспектори звинуватили його в тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу та винесли оскаржувані постанови. Також, інспектори дозволяли йому рухатися далі за маршрутом та повідомили, що протягом всього маршруту його вже ніхто не притягне до відповідальності за це адміністративне правопорушення та не будуть чинити перешкоди. Позивач посилався на те, що зупинка його транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР він не порушував, та окрім того, зупинка транспортного засобу інспектором була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю. Не дивлячись на це, позивача двічі було притягнуто оспорюваними постановами до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення, що, на думку позивача, є незаконним. В обґрунтування позовних вимог також посилається на те, що висновок про великогабаритність вантажу та перевезення його без належного оформлення було зроблено інспектором в неналежний спосіб. На підтвердження факту, що інспектором було неналежно зафіксовано розмір вантажу, вказує те, що у постановах не зазначено спосіб, у який інспектори заміряли вантаж. Зазначає, що всупереч нормам Постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, вимірювання вантажу не було здійснено на спеціально облаштованому місці розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Також позивач вказує на те, що працівник поліції не взяв до уваги наданий ним документ - замовлення на перевезення вантажу.

В судове засідання позивач не з'явився, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, розгляд справи провести без його участі. Вважає позов є безпідставним та необґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року інспекторами патрульної поліції в Миколаївській області були винесені постанови серії ВР № 127618 від 27.04.2018 року та серії ВР № 127670 від 27.04.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 Даними постановами ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушеннь, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі по 510 гривень за кожне правопорушення.

А саме, 27 квітня 2018 року іспектором роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №127670 від 27.04.2018 року (а.с. 14). Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 27.04.2018 року о 21 год. 40 хв. на автомобільній дорозі Н-24 Миколаїв-Вознесенськ-Благовіщенське 214 км., керуючи транспортним засобом MAN TGX 18.440 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом WIELTON NS34 (реєстраційний номер ВХ 8391ХТ), перевозив негабаритний вантаж, який перевищує допустиму норму в ширині 2,6 м та висоту 4,0 м, ширина 3,40 м висота 4,5 м, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР.

Після цього 27 квітня 2018 року іспектором роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 127618 від 27.04.2018 року (а.с. 13). Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 27.04.2018 року о 22 год. 35 хв. на автомобільній дорозі Н-24 Миколаїв-Вознесенськ-Благовіщенське 150 км., керуючи транспортним засобом MAN TGX 18.440 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом WIELTON NS34 (реєстраційний номер ВХ 8391ХТ), перевозив вантаж габарити якого по ширині перевищують 2,6 м та складає 3,10 м, чим порушив вимоги п. 22.5 ПДР.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 4 вказаних Правил визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок №879).

Згідно п. п. 2, 3 цього Порядку визначено, що: габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; точний габаритно-ваговий контроль - це визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

Пунктами 12 та 13 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно п.п. 18, 20, 21, 22 цього Порядку за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. У разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 25 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у п. 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, ст. 132-1 Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджаєх дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення. Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлений у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристрої. Тобто подальший рух таких транспортних засобів категорично заборонено.

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху габаритно-ваговий контроль це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю; - перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

Згідно пункту 2.4-2 Правил дорожнього руху у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

З наведених норм права вбачається, що у разі неможливості усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, поліцейський проводить тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто подальший рух таких транспортних засобів категорично заборонено.

Згідно пункту 22.5.ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодоромі Державтоінспекцією маршрутах -4,35м), за довжиною - 22м (для маршрутних транспортних засобів -25м), фактичну масу понад 40т (для контейнеровозів - понад 44т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46т), навантаження на одиночну вісь-11т (для автобусів, тролейбусів -11,5т), здвоєні осі -16т, строєні - 22т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі-18т, строєні -24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Згідно підпункту 7 пункту 2, пункту 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі Порядок), місцем здійснення габаритно-вагового контролю являється спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до пункту 18 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Отже, для притягнення особи до відповідальності за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху (а саме пункту 22.5.) необхідно об'єктивно, шляхом проведення відповідних вимірювань, встановити факт переміщення транспортним засобом, зокрема у даному випадку, великогабаритного вантажу.

Однак, оскаржувана постанова не містить будь-якої інформації щодо того, яким чином інспекторами управління патрульної поліції здійснювалося фактичне вимірювання габаритів вантажу. Таким чином, відсутні відомості, які підтверджували б наявність вини позивача та свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення у зв'язку з недотриманням вимог пункту 22.5. Правил дорожнього руху, якими встановлені правила дорожнього перевезення вантажів щодо їх габаритів.

В оскаржуваних постановах не зазначено за допомогою якого вимірювального обладнання здійснювались виміри вантажу. Будь-яка інформація щодо повірки, атестації, отримання свідоцтва на вимірювальний прилад також відсутня.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого відповідачем відеозапису не вбачається дотримання інспектором поліції вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування

Оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративних правопорушеннь, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, відсутній. А тому позов підлягає задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги те, що відповідач не спростував пояснень та заперечень позивача щодо неправомірності рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 265-2, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19, 20, 77, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Постанову інспектора роти №1 батальйону №2 управління патрульної поліції в Миколаївській області департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 квітня 2018 року серії ВР №127670, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанову інспектора роти №3 батальйону №2 управління патрульної поліції в Миколаївській області департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27 квітня 2018 року серії ВР №127618, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 16.

Повне рішення складено 29.12.2018 року.

Суддя: