Справа № 520/9111/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 520/9111/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання - Струкової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шляхова О.М., м. Харків) від 15.11.2018 року (повний текст рішення складено 23.11.2018 р.) по справі № 520/9111/18 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13 червня 2018 р., яким ФОП ОСОБА_1 було нараховано (збільшено) суму грошового зобовязання із податку на додану вартість на суму 56 665,00 грн., та нараховано штрафні санкції на суму 14165,25 грн. (загальна сума нарахованих зобовязань зі сплати ПДВ та штрафних санкцій складає - 70831,25 грн.), як таке, що винесене із порушеннями вимог чинного законодавства України на підставі необґрунтованих та не підтверджених висновків вказаних у акті перевірки №1906/20-40-13-15-07/НОМЕР_2 від 14.05.2018р.; стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 708,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № НОМЕР_1 від 13 червня 2018 р., винесене у зв'язку із помилковими судженнями суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, про нереальність здійснення господарських операцій зі спірними контрагентами, наполягає на правильності обчислення податкових зобов'язань з податку на додану вартість, так як позивач не допускав порушень вимог Податкового кодексу України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 13 червня 2018 р., винесене щодо Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Стягнуто з Головного управління ДФС у Харківській області ( вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2; 61145, АДРЕСА_1) у розмірі 708,31 грн. (сімсот вісім гривень 31 копійка).

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що на підставі пп. 21.1.4 п.20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п.78.1 ст.78 п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. № 2755-VI, наказу ГУ ДФС Харківської області № 2156 від 29.03.2018 р. фахівцем Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2, проведена документальна позапланова перевірка самозайнятої особи ОСОБА_1 (далі - ФОП/СО ОСОБА_1Б.), р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2. з питань визначення сум податкового кредиту, що містяться у податкових деклараціях за квітень - серпень 2016 року по взаємовідносинам ТОВ «Прем'єр Папір» (податковий номер 32932642), а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності.

Підставою для призначення позапланової перевірки стало ненадання позивачем повної відповіді на попередній запит ГУ ДФС України в Харківській області від 14.12.2017 р., за вих. №4821/ФОП/20-40-13-13-14, отриманого ОСОБА_1 у грудні 2017 р.

На зазначений запит позивачем надана повна та вичерпна відповідь на всі питання, що були поставлені Відповідачем у запиті від 14.12.2017 р., за вих. № 4821/ФОП/20-40- 13-13-14, а також надані усі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку та документи господарсько-договірного характеру, які посвідчували справжність та реальність здійснених господарських операцій.

Позивач зазначає, що ті ж самі документи були предметом проведеної перевірки. Жодних дій інших чи нових документів в ході перевірки з боку позивача фахівцю контролюючого органу - не надавались.

За результатами проведеної перевірки 14.05.2018 р. складено Акт № 1906/20-40-13-15- 07/НОМЕР_2, в якому працівник ГУ ДФС України в Харківській області, що проводила перевірку господарської діяльності позивача, дійшла висновку про те, що в ході проведення перевірки представлених ФОП ОСОБА_1 первинних документів, бухгалтерського та податкового обліку, аналізу укладених правочинів, які висвітлюють взаємовідносини ФОП ОСОБА_1 з ТОВ «Прем'єр Папір» (податковий номер 32932642) за квітень-серпень 2016 року, на предмет відповідності господарських операцій діючому законодавству - встановлена відсутність факту реального здійснення господарських операцій з придбання ФОП ОСОБА_1 у «Прем'єр Папір» (податковий номер 32932642) за квітень-серпень 2016 товарно-матеріальних цінностей (а.с. 147-158).

Висновками зазначеного акту зафіксовані порушення позивачем п. 44.1, ст. 44, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ, із змінами та доповненнями, в результаті чого було занижено податок на додану вартість за квітень - серпень 2016 року на загальну суму 56665,0 грн.

На підставі зазначених висновків акту перевірки № 1906/20-40-13-15-07/НОМЕР_2 від 14.05.2018р., контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 13.06.2018 року за № НОМЕР_1, яким СО ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 56665,00 грн., та нараховано штрафні санкції на суму 14165,25 грн. (загальна сума нарахованих зобовязань зі сплати ПДВ та штрафних санкцій складає - 70831,25 грн.).

Вказане рішення було оскаржено в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням від 27.08.2018 року №128.49/Б/99-99-11-02-01-14 ДФС України прийнято рішення про залишення скарги позивача без задоволення через відсутність підстав для скасування попередніх висновків, зроблених посадовою особою ГУ ДФС України в Харківській області (ас. 141-145).

В подальшому позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 13.06.2018 року за № НОМЕР_1 до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності законних підстав для формування позивачем податкового кредиту за результатами відносин із контрагентом, що мали реальний характер та повністю підтверджені первинними документами, а також правомірності формування податкових зобов'язань за результатами господарських операцій з реалізацією готової продукції на користь контрагента.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, фактичною підставою стало судження ДФС про включення до податкового кредиту сум ПДВ по господарських операціях з ТОВ «Прем'єр Папір» (податковий номер 32932642), які не здійснювались, не пов'язані з господарською діяльністю та не підтверджені первинними документами.

Судовим розглядом встановлено, що ФОП ОСОБА_1, здійснює господарську діяльність з виробництва поліграфічної продукції (пакування до лікарських препаратів та інструкції-вкладиші з правилами їх застосування). Для виробництва такої продукції підприємець здійснює систематичне придбання сировини, а саме: паперу, фарби, лаку, клею та інші ТМЦ, які необхідні для забезпечення поліграфічного виробництва. В якості його видів діяльності оголошено наступні КВЕДи: Код КВЕД 17.29 Виробництво інших виробів з паперу та картону (основний); Код КВЕД 18.12 Друкування іншої продукції; Код КВЕД 18.13 Виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг; Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Переробка вказаної сировини в готову продукцію здійснюється на обладнанні, яке орендується ФОП ОСОБА_1 в приміщеннях, які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Юрївська 17. Копії документів які посвідчую оренду обладнання та приміщень містяться в матеріалах справи (а.с. 123-129).

Готова продукція відвантажується контрагентам за їх попереднім замовленням. Протягом періоду, який перевірявся, ФОП ОСОБА_1 здійснювала реалізацію виготовленої поліграфічної продукції на користь ТОВ "ХАРКІВСЬКЕ ФАРМАЦЕВТИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗДОРОВ'Я НАРОДУ" ().

В межах вказаної господарської діяльності із виробництва поліграфічної продукції, ФОП ОСОБА_1, протягом періоду, який перевіряється - із квітня по серпень 2016 р. здійснювала реальні господарські операції з контрагентом ТОВ «Премєр Папір», повязані із закупівлею у вказаного підприємства паперу офсетного. Цей папір слугував сировиною для виробництва готової поліграфічної продукції у господарській діяльності позивача.

Після вибору оптимальної ціни та якості сировини, потрібної для здійснення господарської діяльності, приймалось рішення про закупівлю партії сировини (паперу офсетного) у того субєкта господарювання, який був готовий її поставити власними силами та власним коштом за адресою: м. Харків, вул. Юрївська 17 - місцезнаходження потужностей для виробництва) та пропонував найнижчу ціну із врахуванням такого способу.

На підставі такого рішення, від контрагента отримувався рахунок-фактура, в якому зазначалось конкретна номенклатура та ціна того товару, який мав бути поставлений на адресу, вказану ФОП ОСОБА_1 За даним рахунком-фактурою проводилась оплата у безготівковому порядку через поточний рахунок, відкритий у банківський установі. Після проведення оплати замовлена партія сировини - паперу офсетного, доставлялася за рахунок та силами ТОВ «Премєр Папір», розвантажувалась працівниками ФОП ОСОБА_1 та відразу направлялась на виробництво конкретної партії поліграфічної продукції.

Реальність здійснення всіх господарських операцій підтверджується наявними у ФОП ОСОБА_1 документами первинного бухгалтерського обліку, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи: рахунки-фактури на кожну замовлену партію сировини, видаткові накладні, якими засвідчується факт передачі такої сировини; видатковими товарними накладними, які засвідчують передачу виробленої готової продукції на користь контрагентів за перевіряємий період; товарно-транспортними накладними: 30.08.16 р.. № НОМЕР_3. 01.08.16 р., № НОМЕР_4. 12.07.16 р., №, 30.06.16 р., №, 16.06.16 р., № НОМЕР_5. 01.06.16 р.. № НОМЕР_6, 13.04.16р.. №.

Факт реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визнається сторонами.

На підтвердження оплати товару за вказаною господарською операцією позивачем надано до матеріалів справи копії банківських виписок по особовому рахунку позивача.

Вказані документи в сукупності відповідають вимогам до оформлення первинних документів, які висуваються нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до яких первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Приписами ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З акту перевірки вбачається, що аналізом наданих до перевірки первинних документів та наявних баз даних по взаємовідносинах позивача з вказаним підприємством-постачальником встановлено реалізацію товарів, відповідно до податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Фактично Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення ведення власної господарської діяльності його контрагентом ТОВ «Премєр Папір».

Так, фіскальною службою в акті перевірки зроблений висновок щодо відсутності реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ «Премєр Папір» на підставі даних відносно господарської діяльності контрагента, які зазначені в податкових інформаціях, які отриманих від органів державної фіскальної служби на обліку в яких рахуються контрагент позивача.

Між тим, посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставним, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Контролюючим органом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що позивачу було відомо про порушення його контрагентом або, що метою здійснення господарських операцій було одержання необґрунтованої вигоди чи здійснення нікчемного правочину.

Приписами п.п. 14.1.36. п. 14 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались.

Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження факту отримання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені виконавцем, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2018 по справі № 826/6280/13-а, від 20.02.2018 по справі №813/4931/13-а та від 06.02.2018 по справі №802/4940/14.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачу, як платнику податку було відомо про можливі порушення з боку його контрагентів, а також те, що метою позивача було здійснення господарських операцій з даним підприємством для одержання податкової вигоди.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів щодо недійсності первинних документів, на підставі яких позивачем відображено в бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій з ТОВ «Премєр Папір», а тому нарахування позивачу грошових зобов'язань згідно прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 13 червня 2018 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 року по справі № 520/9111/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.< Звіт >

Головуючий суддя ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5
Повний текст постанови складено 24.04.2019 року