Справа № 520/2748/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

24 квітня 2019 р. справа №520/2748/19

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мар'єнко Л.М.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області, Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області, Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 і відповідальної особи про не надання Довідки з розрахунку суми заборгованості за рішенням суду та перешкоджання у здійсненні передавання за 2 квартал 2018 року; перша черга, до 10 липня 2018 року рішення суду від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010 за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ в Ізюмському районі з відповідним пакетом документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування;

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від З вересня 2014-р. № 440 та не здійснення передавання за 2 квартал 2018 року, перша черга, до 10 липня 2018 року рішення суду від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010 за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ в Ізюмському районі з відповідним пакетом документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування;

- зобов'язати ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області на виконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 та відповідальної особи надати до ГТУ юстиції у Харківській області Довідку про здійснення нарахування суми заборгованості за рішенням суду і не перешкоджати у здійсненні передавання до 10 липня 2018 року рішення суду від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010 за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ в Ізюмському районі з відповідним пакетом документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування;

- зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, виконати вимоги Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 та передати для здійснення виплати рішення суду від 22.03.2010 у справі № 2-а-502/2010 за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ в Ізюмському районі з відповідним пакетом документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування за 2 квартал 2018 року, перша черга.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є дружиною померлого ОСОБА_3, якому постановою Ізюмського міськрайонного суду від 22.03.2010 по справі №2а-502/10 зобов'язано провести перерахунок та виплату пенсії з 22.05.2008 у відповідності до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановлений у ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак, нараховані суми пенсії і соціальної допомоги не були передані членам сімей померлого.

Відповідачі проти позову заперечували, від представника відповідача - ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області - ОСОБА_5 через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3, який був постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії С №087074, свідоцтвом про смерть , а також свідоцтвом про шлюб (а.с.6, 8, зворотна сторона а.с.8).

Позивач перебуває на обліку в Ізюмському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

При цьому, положеннями ст. 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, передаються членам його сім'ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім'ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2, 2 ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв'язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Так, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім'ї за умови, якщо саме ці суб'єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім'ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Отже, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім'ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв'язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов'язано провести нарахування та виплату.

Постановою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 по справі № 2-а-502/2010, яка набрала законної сили 27.03.2013, зобов'язано ОСОБА_4 об'єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок та виплату державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_3 з 22.05.2008 у відповідності до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановлений у ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, виплату державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_3 з 22.05.2008 за життя не отримав, проте вони були нараховані останньому.

Судом встановлено, що відомості про рішення за № 56305552 внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою, про що Повідомленням від 04.05.2018 № 07/02-10/11245 сторони про справі були повідомлені належним чином. При цьому, ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України зобовязано було надати відомості щодо нарахованої та невиплаченої суми коштів, що підлягає виплаті заявникові за рішенням суду.

Проте, станом на 05.09.2018 вищевказана інформація ОСОБА_4 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Управлінню надана не була, у звязку з ненаданням пенсійним органом запитуваної інформації вищевказане Повідомлення з вимогою про надання запитуваної інформації надіслано повторно.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Головне територіальне управління юстиції у Харківській області та до Ізюмського ОУПФ України Харківської області з заявами, в яких просив повідомити її про дату і реєстраційний номер надісланого до органу ПФ України згідно Порядку №440 повідомлення відповідальної особи органу ГТУЮ про надання інформації про стан виконання рішення суду, а також надання органом ПФУ відповідної інформації, здійснення розрахунку виконання рішення суду за вимогою відповідальної особи, надання довідки; повідомити про причини невиконання вимог Порядку та не передання вказаного рішення суду до 10.07.2018 за 2 квартал до органу казначейства, а також здійсненні посадовими особами органу ГТУЮ дій/заходи на виконання рішення суду.

ОСОБА_4 ОУПФ України Харківської області листом від 12.02.2019 №49/А-14 повідомив позивача, що рішення Ізюмського міськрайонного суду від 22.03.2010 по справі № 2-а-502/2010 за позовом нині померлого ОСОБА_3 про зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії з 22.05.2008 у відповідності до ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановлений у ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням визначеного законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виконано в повному обсязі, а саме здійснено нарахування пенсії ОСОБА_3 з 22.10.2008. Водночас, у вказаному листі запропоновано позивачу звернутися до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення у адміністративній справі №2а-502/10 за позовом нині померлого ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОУПФ України Харківської області від 25.02.2019 № 2788/14-02 направило на адресу ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області Довідку про здійснення нарахування на виконання рішення суду про нараховану та невиплачену суму заборгованості.

Як вбачається з наданої довідки ОСОБА_3 проведено перерахунок та нарахувано борг за період з 22.10.2008 по 30.11.2011 в сумі 116017 грн.

Згідно матеріалів справи, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 2-а-502/2010 задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено у виконавчому провадженні № 56305552 з примусового виконання постанови Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 року по справі № 2-а-502/2010 за позовом ОСОБА_3 до Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, стягувача - ОСОБА_3 на ОСОБА_1. Зазначена постанова набрала законної сили з дати її прийняття - 25.02.2019.

ОСОБА_2 Територіального Управління юстиції в Харківській області від 06.03.2019 № 07.02-10/А-297 повідомлено позивача, що дані про рішення 03.05.2018внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 56305552. Відповідне повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання яких гарантується державою, було надіслано на адресу заявника та на адресу боржника. Після надходження з Управління пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області довідки про здійснення нарахування на виконання рішення суду на гр. ОСОБА_3 відповідальною особою Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області буде передано вищевказана постанова разом з відповідним пакетом документів до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Харківській області актом з реєстру рішень, виконання яких гарантується державою. 04.05.2018, 05.09.2018 та 08.02.2019 відповідальною особою Управління на адресу Ізюмського ОУПФ України Харківської області повторно надсилалися повідомлення про прийняття до обліку рішення, виконання яких гарантується державою, проте станом на 05.03.2019 відповідь не надходила.

Листом ГТУЮ у Харківській області від 26.03.2019 № 07.02-09/11245 зазначено про те, що у звязку з тим, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2013 по справі № 2016/2а-502/10 залишила без змін рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010 в частині перерахунку з 22.10.2008 без кінцевої дати, ГТУЮ в Х харківській області просило повідомити причини не проведення подальшого перерахунку за вищевказаним виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час розгляду справи передано для здійснення виплати позивачу пенсії на виконання рішення суду від 22.03.2010 у справі № 2-а-502/2010 за позовом ОСОБА_3 до УПФУ в Ізюмському районі, відповідний пакет документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 373 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно п. 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов'язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду. Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

З метою реалізації пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 р. затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок № 440).

Згідно п.п. 3, 4 Порядку № 440, рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Заявник подає до органу державної виконавчої служби: заяву про виконання рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірену його копію); копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної податкової служби і мають відмітку у паспорті або до паспорта яких внесені дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків) та копію паспорта громадянина України.

Відповідно до п. 7 Порядку № 440, відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити за даними автоматизованої системи виконавчого провадження виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Згідно п. 9 Порядку № 440, відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня внесення рішення до Реєстру зобов'язана надіслати заявнику та боржнику за їх місцезнаходженням або на електронну пошту повідомлення про прийняття такого рішення для обліку із зазначенням черги, до якої воно включено.

Відповідно п. 10 Порядку № 440, боржник зобов'язаний протягом семи робочих днів повідомити відповідальній особі про стан виконання рішення.

Згідно абз. 4 п.10 Порядку № 440, якщо рішенням зобов'язано боржника здійснити нарахування (перерахунок тощо) та/або виплатити кошти, відповідальна особа разом з повідомленням надсилає боржнику або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, копію рішення для здійснення нарахування суми коштів, що підлягає виплаті заявнику. Про здійснення нарахування боржник або орган державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, зобов'язаний повідомити відповідальній особі протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення із наданням відповідного документа про здійснення нарахування, підписаного уповноваженою особою і завіреного гербовою печаткою.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом (п. 13 Порядку № 440).

Пунктом 14 Порядку № 440 встановлено, що до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом. Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи. До рішень зобов'язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою і завірені гербовою печаткою.

Відповідно до п. 15 Порядку № 440, передача рішень здійснюється відповідальною особою на підставі акту приймання-передавання (додаток). Акти приймання-передавання складаються окремо щодо кожної черги погашення заборгованості. До акту приймання-передавання додається витяг з Реєстру щодо рішень, які передаються.

Враховуючи встановлений механізм виконання судових рішень визначений вказаним Порядком судове рішення за вказаними справами з відповідним пакетом документів повинно бути направлено до органу Казначейства щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом, тобто, до 10.07.2018.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 Територіальним Управлінням юстиції в Харківській області, в порушення приписів п. 13 Порядку № 440 вищевказане судове рішення з відповідним пакетом документів до 10.07.2018 р. не передані до органу казначейства для здійснення фінансування і перерахування коштів заявнику, проте передані актом приймання передачі від 10.04.2019 за 1 квартал 2019 року за 1 чергою.

Довідка УПФУ (боржника) про нараховані суми заборгованості ОСОБА_2 Територіальним Управлінням юстиції в Харківській області з органу ПФУ отримана лише 25.02.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Ізюмського ОУПФ України Харківської області щодо невиконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440 і не надання відповідальною особою довідки з розрахунку суми заборгованості за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області та перешкоджання у здійсненні передавання за 2 квартал 2018 року, перша черга, до 10 липня 2018 року рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010, а також про визнання протиправною бездіяльність ГТУЮ у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440 та непередання за 2 квартал 2018 року, перша черга, до 10 липня 2018 року відповідного пакету документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010.

Водночас, враховуючи те, що в даному випадку наявні докази того, що відповідачами, хоч з затримкою, виконано вимоги Порядку №404, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_4 ОУПФ України Харківської області на виконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 та відповідальної особи надати до ГТУ юстиції у Харківській області Довідку про здійснення нарахування суми заборгованості за рішенням суду і не перешкоджати у здійсненні передавання до 10 липня 2018 року рішення суду від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010 за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ в Ізюмському районі з відповідним пакетом документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування, а також в частині зобов'язання ГТУЮ у Харківській області, виконати вимоги Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440 та передати для здійснення виплати рішення суду від 22.03.2010 у справі № 2-а- 502/2010 за позовом ОСОБА_3 до управління ПФУ в Ізюмському районі з відповідним пакетом документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування за 2 квартал 2018 року, перша черга, належить відмовити, оскільки дії вже вчинені.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку ст. 382 КАС України, відносно встановлення судового контролю, суд зазначає, що в силу положень ч.1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що судом не задоволено позовні вимоги зобов'язального характеру, через що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області, Ізюмського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Ізюмського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо невиконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440 і не надання відповідальною особою довідки з розрахунку суми заборгованості за рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області та перешкоджання у здійсненні передавання за 2 квартал 2018 року, перша черга, до 10 липня 2018 року рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Харківській області щодо невиконання вимог Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 р. № 440 та непередання за 2 квартал 2018 року, перша черга, до 10 липня 2018 року відповідного пакету документів актом приймання - передавання до органу, що здійснюють казначейське обслуговування на виконання рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2010р. у справі № 2-а- 502/2010.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2019 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.