Справа № 285/4598/18
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4598/18

Головуючий у 1-й інстанції: Михайловська А.В.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

24 квітня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2019 року (повний текст якого складено 26 березня 2019 року у м. Новоград-Волинському) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил №6400/20900/18 від 20.11.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2018 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову в справі про правопорушення митних правил № 6400/20900/18 від 20.11.2018 про визнання його винним у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він не ввозив транспортний засіб "Renault" VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442 на митну територію України в митному режимі "транзит", оскільки був лише пасажиром в автомобілі, а тому вважає оскаржувану постанову незаконною.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2019 року позов задоволено. Скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 № 6400/20900/18 від 20.11.2018 про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Львівська митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Так, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до інформації, яка міститься в ЄАІС ДМСУ і АСМО "Інспектор" чітко зафіксовано той факт, що ОСОБА_2 ввіз на митну територію України даний транспортний засіб і відповідний витяг з ЄАІС наявний в матеріалах справи. Крім того, апелянт наполягає на тому, що за умови переміщення транспортного засобу іншою особою, посадовою особою митниці не була би внесена до програмно-інформаційних комплексів відповідна інформація саме про особу-перевізника - ОСОБА_2

23 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги у зв'язку із чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що зазначений відзив надійшов на електронну адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду, однак не підписаний електронно-цифровим підписом у встановленому законом порядку, а відтак суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи, які наведені у відзиві на апеляційну скаргу, який не підписаний позивачем.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили, при цьому, 27 березня 2019 року до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 20.11.2018 заступником начальника Львівської митниці ДФС начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 винесено постанову про порушення митних правил № 6400/20900/18, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 19.10.2018 близько 02 год. 37 хв., в зону митного контролю митного поста "Краковець" Львівської митниці ДФС, вїхав рейсовий автобус, р.н. WK55790, у якому прямував ОСОБА_2

В ході митного контролю, а також внесених даних про ОСОБА_2 в АСМО "Інспектор" та ЄАІС ДМС України виявилося, що позивачем 07.07.2016 через пункт митний пост "Ужгород" Закарпатської митниці було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки "Renault" VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, без письмового декларування та сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО "Інспектор" та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 19.10.2018.

Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні у справі докази не дають можливості встановити чи зазначений ОСОБА_2 у поданих документах власником автомобіля "Renault" VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442 або уповноваженою особою. Крім того, згідно з відомостями до бази даних НАІС ГСЦ МВС України, посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2 не видавалося, а відтак останній не міг бути водієм даного транспортного засобу.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України (далі - МК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 95 МК визначено, що для автомобільного транспорту встановлені строки транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

За приписами ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 366 МК України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору, призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари і транспортні засоби у відповідних обсягах:

- не підлягають оподаткуванню митними платежами;

- не підпадають під встановленні законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території;

- не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно з ч. 6 ст. 366 МК України громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон.

За змістом ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

У силу вимог ст. 523 МК України від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи слідує, що транспортний засіб "Renault" VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442, переміщувався по "зеленому коридору", що є елементом двоканальної системи проходження митного кордону в режимі "транзит".

Колегія суддів враховує, що відповідно до інформації, яка міститься в ЄАІС ДМСУ і АСМО "Інспектор" чітко зафіксовано той факт, що 07.07.2016 о 22:06 ОСОБА_2 ввіз на митну територію України даний транспортний засіб в режимі "транзит", що підтверджується витягом з ЄАІС (а.с. 42).

Крім того, відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 19.12.2018 №184/К-19129 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт ЕХ165958 у пункті пропуску "Ужгород" 07.07.2016 о 21:56 здійснив в'їзд на територію України на транспортному засобі WJ84442. Також у вказаному листі повідомлено, що Державній прикордонній службі України не надано повноважень щодо здійснення митного оформлення транспортних засобів та контролю за їх переміщенням (перетинанням) через кордон України, а тому інформація щодо реєстраційного номера транспортного засобу до бази даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України" уводиться для визначення на якому транспортному засобі особа перетинала державний кордон (а.с. 52-53).

Натомість, відповідно до п. 7 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Положеннями абз. 5 п. 9 вказаних Правил визначено, що не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно з п. 1.1. частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118 у разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій особі митного органу, у зоні діяльності, якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні) перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що за умови переміщення позивача в якості пасажира та неподання ним документів в якості власника транспортного засобу, посадовою особою митниці не була б внесена до програмно-інформаційних комплексів відповідна інформація про особу - перевізника ОСОБА_2

При цьому, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо іншої особи, яка, на думку позивача, 07.07.2016 здійснила ввезення на територію України транспортного засобу "Renault" VIN VF1BA0W, р.н. WJ84442.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 13.02.2018 у справі № 308/6260/17 при оформленні зобовязання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

За таких обставин, наявність в матеріалах справи довідки від 05.12.2018 № 1109, відповідно до якої на ім'я ОСОБА_2, згідно відомостей до бази даних НАІС ГСЦ МВС України, посвідчення водія не видавалося (а.с.11) не має визначального значення для вирішення справи, оскільки жодним чином не спростовує факту зазначення позивача у поданих документах саме власником транспортного засобу або уповноваженою особою.

Частиною 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що митним органом в повній мірі доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості таких висновків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено порушення норм чинного матеріального та процесуального права, і як наслідок апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити повністю.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_3 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення митних правил №6400/20900/18 від 20.11.2018 року відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 квітня 2019 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_4 ОСОБА_5