Справа № 520/3038/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р. № 520/3038/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради про скасування постанови, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (код 25864181) щодо призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р., виданої ОСОБА_1;

- скасувати постанову начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про припинення страхових виплат ОСОБА_1 № 2012/25836/1800/47 від 15.03.2016;

- зобов'язати Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (код 41433726) нарахувати та виплатити страхові виплати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за період з 01.03.2016 року;

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є громадянином України та має право на одержання страхових виплат згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у звязку із настанням страхового випадку - трудове каліцтво. Позивач був вимушений покинути місце свого проживання через проведення бойових дій та антитерористичної операції і переїхати до Московського району м. Харкова, де став на облік та отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. На даний час позивач перебуває на обліку в Харківському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області, проте з 01.03.2016 фондом припинено виплату страхових виплат, у звязку із призупиненням дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Як стало відомо позивачу з відповіді Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради дію довідки внутрішньо переміщеної особи призупинено за ознакою «не підтверджено місце фактичного проживання». Довідка внутрішньо переміщеної особи не скасовувалась, у звязку з чим, на думку позивача, припинення нарахування та виплати йому страхових виплат є протиправними, оскільки порушують права позивача на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

16 квітня 2019 року від представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України надійшов відзив на позов, відповідно до якого він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає свої дії правомірними та обґрунтованими, зазначивши, що з 01.03.2016 року страхові виплати позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, були припинені на підставі постанови відділення Фонду від 15.03.2016 р. №2012/25836/1800/47, згідно листа Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 р. №627/0/10-16/081, оскільки не підтверджено позивачем факт проживання за місцем проведення виплат.

17 квітня 2019 року представником відповідача Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради подано до суду відзив на позов, відповідно до якого він зазначив, що ОСОБА_1 було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після проведення перевірки відомостей про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території Московського району м. Харкова було встановлено, що позивач за адресою фактичного проживання, зазначеної у довідці про взяття на облік, не мешкає. Вказані обставини послугували підставою для призупинення дії довідки на засіданні робочої групи щодо перевірки фактичного місця перебування внутрішньо переміщених осіб, за ознакою «не підтверджено місце фактичного проживання». Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, надав заяву, в якій просив залишити позовну заяву без розгляду з підстав пропущення строку позовної давності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримував страхові виплати згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у зв'язку із настанням страхового випадку.

ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р. Попереднім місцем проживання позивача є м. Красний Луч Луганської області. Внаслідок проведення АТО позивач був зареєстрований у м. Харків за адресою АДРЕСА_1, 61129.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 15.03.2016 р. №2012/25836/1800/47 ОСОБА_1 з 01.03.2016 р. тимчасово припинено щомісячні страхові виплати згідно листа Мінсоцполітики від 16.02.2016 р. №672/0/10-16/081.

Крім того, згідно відповіді Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 19.03.2019 р. на адвокатський запит представника позивача, дію довідки внутрішньо переміщеної особи призупинено за ознакою «не підтверджено місце фактичного проживання».

Не погоджуючись із вказаними діями та постановою про припинення страхових виплат, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи позовні вимоги в частині скасування постанови начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про припинення страхових виплат ОСОБА_1 № 2012/25836/1800/47 від 15.03.2016 та зобов'язання нарахувати та виплатити страхові виплати позивачу за період з 01.03.2016 року, суд зазначає наступне.

Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Відповідно статті 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Положеннями пункту 3 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції затверджено постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року №20 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 року за №6/26451 (далі Порядок №20).

Пунктом 1 Розділу 3 Порядку №20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті). Копії засвідчуються працівником відділення при пред'явленні оригіналів.

Як вбачається з відзиву на позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області припинив страхові виплати позивачу, як внутрішньо переміщеній особі, на підставі постанови відділення Фонду від 15.03.2016 р. №2012/25836/1800/47, згідно листа Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 р. №627/0/10-16/081, оскільки не підтверджено позивачем факт проживання за місцем проведення виплат.

Згідно оскаржуваної постанови № 2012/25836/1800/47 від 15.03.2016, підставою для її прийняття стало надходження листа Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 р. №627/0/10-16/081.

Суд зазначає, що жодних доказів того, що позивач не проживає у місті Харкові Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області до суду не надано.

Крім того, перелік підстав припинення виплати страхових виплат є вичерпним і передбачає можливість припинення страхової виплати з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Водночас, суд зазначає, що надходження листа Міністерства соціальної політики України від 16.02.2016 р. №627/0/10-16/081 не є передбаченою законом підставою для припинення страхових виплат.

Таким чином, враховуючи викладене, для повного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне скасувати постанову начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про припинення страхових виплат ОСОБА_1 № 2012/25836/1800/47 від 15.03.2016 року та зобов'язати Харківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області нарахувати та виплатити страхові виплати ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 року, у зв'язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 у вказаній частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р., виданої ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України, отримувачем страхових виплат відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується матеріалами справи.

Судом вже зазначалось, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р.

Зі змісту позову та наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що працівником Московського РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області із залученням працівника Московського ВП Національної поліції ГУ НП України в Харківській області проведено перевірку відомостей про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи на території Московського району м. Харкова зазначених у довідці про взяття на облік, за результатами якої складено акт №976 від 19.04.2016 р., відповідно до якого ОСОБА_1 за адресою, вказаною у довідці не проживає.

Протоколом засідання робочої групи щодо перевірки фактичного місця перебування внутрішньо переміщених осіб, які здійснили реєстрацію місця проживання на території Московського району м. Харкова №10 від 29.04.2016 р. по 359 внутрішньо переміщеним особам факт проживання яких на території Московського району м. Харкова не підтверджено, в Єдиній базі даних внутрішньо переміщених осіб залишено ознаку «не перебування за фактичним місцем проживання» та ухвалено, по сімям, яким не підтверджено факт проживання, передати до організацій, які призначають соціальні виплати та пенсії для подальшої роботи.

При цьому, як вбачається із наданого представником відповідача управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради відзиву на позов та доданих до нього документів підставою для призупинення дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р., виданої на імя ОСОБА_1, послугували обставини не підтвердження місця фактичного проживання позивача.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Наведене визначення поняття внутрішньо переміщеної особи має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа - це особа, яка: перебуває на території України на законних підставах; має право на постійне проживання в Україні; була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: 1) подала заяву про відмову від довідки; 2) скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину; 3) повернулася до покинутого місця постійного проживання; 4) виїхала на постійне місце проживання за кордон; 5) подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, є: дані, отримані з відповідних державних реєстрів; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; дані, отримані в результаті обміну інформацією структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад з громадськими обєднаннями, волонтерськими, благодійними організаціями, іншими юридичними та фізичними особами, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам відповідно до статті 16 цього Закону.

Як передбачено положеннями п.3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо перемішеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Відповідно положень п.6 Порядку №365, за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування представник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення або робочої групи робить відповідний запис в акті обстеження матеріально-побутових умов сім'ї і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом трьох робочих днів з'явитися до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації.

Як передбачено п. 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого Постановою КМУ № 365, соціальні виплати припиняються у разі, зокрема, отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

При цьому, суд зазначає, що положеннями ст. 14 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII встановлено, що внутрішньо перемішені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо перемішеними особами.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як встановлено судом під час розгляду справи, зі змісту протоколу засідання робочої групи №10 від 29.04.2016 та відзиву на позов, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р. не скасовано, а призупинено її дію, що взагалі не передбачено положеннями Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

При цьому, зі змісту норми пп. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" вбачається, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа подала завідомо недостовірні відомості.

Однак суд зазначає, що відповідачем, Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради, до суду не надано доказів подання позивачем завідомо недостовірних відомостей, а наданий до суду акт про проведення перевірки відомостей про фактичне місце проживання №976 від 19.04.2016 р. не може вважатися судом належною інформацією, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання, оскільки не містить в собі жодних даних, крім зазначення, що позивач за вищевказаною адресою не проживає.

З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р., виданої ОСОБА_1 порушують права позивача, а, відтак, є протиправними.

Щодо строків звернення до суду ОСОБА_1 із вказаним позовом суд зазначає наступне.

Так, позивач оскаржує постанову начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про припинення страхових виплат ОСОБА_1 № 2012/25836/1800/47 від 15.03.2016 та визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради щодо призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р., виданої ОСОБА_1.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що відповідачами не надано доказів направлення позивачу оскаржуваного рішення та повідомлення про призупинення дії довідки. Крім того, доказів того, що вказане рішення приймалось за присутності позивача до суду також не надано.

Поряд із тим, із відповідей Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Московського району Харківської міської ради від 19.03.2019 та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 14.01.2019 на адвокатські запити представника позивача, вбачається, що про оскаржуване рішення та про призупинення дії довідки позивач дізнався із вказаних відповідей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду із вказаним позовом.

Пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне звернути до негайного виконання дане рішення суду в частині виплати страхових виплат позивачу у межах суми за один місяць.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачами, як субєктами владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій та прийнятого ріщшення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у звязку із звільненням позивача від сплати судового збору не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (мікрорайон 3АДРЕСА_2, Красний Луч, Луганська область, 94518, код НОМЕР_1) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (просп. Гагаріна, буд. 1, 3 пов., м. Харків, 61001, код 41433726), Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (просп. Тракторобудівників, буд. 144, м. Харків, 61121, код 25864181) про скасування постанови, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Московського району Харківської міської ради (код 25864181) щодо призупинення дії довідки внутрішньо переміщеної особи № від 05.12.2014 р., виданої ОСОБА_1.

Скасувати постанову начальника Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області про припинення страхових виплат ОСОБА_1 № 2012/25836/1800/47 від 15.03.2016 року.

Зобов'язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області в особі Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області (код 41433726) нарахувати та виплатити страхові виплати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за період з 01.03.2016 року.

Звернути до негайного виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Волошин