Справа № 480/4814/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 480/4814/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Лях О.П. , Яковенка М.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 11.02.19 року по справі № 480/4814/18

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області , Державної судової адміністрації України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України, у якій просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо непроведення нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням коефіцієнта 1,1, визначеного п.1 ч.4 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за період з 30 вересня 2016 по 31 грудня 2018;

- зобовязати відповідачів нарахувати і виплатити позивачу недоплачену суддівську винагороду за період з 30 вересня 2016 по 31 грудня 2018, виходячи із базового розміру посадового окладу із застосуванням регіонального коефіцієнта 1,1, визначеного п.1 ч.4 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона працює на посаді судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області. Юрисдикція суду поширюється на місто Конотоп і на Конотопський район Сумської області. Положеннями ч. 2 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплений додатковий вид доплати, пов'язаний з навантаженням судді, який здійснює правосуддя, відповідно до кількості населення, на яке поширюється юрисдикція суду, а саме: коефіцієнт 1,1 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 100 тисяч осіб. Зважаючи, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у м. Конотоп, населення якого складає більше 100 тисяч осіб, позивач вважає, що за період з 2016 по 2018 роки при нарахуванні суддівської винагороди до її посадового окладу мав бути додатково застосований коефіцієнт 1,1. Проте, вказаний коефіцієнт не був застосований, чим порушені її права на отримання суддівської винагороди в розмірі, встановленому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та гарантії незалежності як судді.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що при нарахуванні за період 2016-2018 років суддівської винагороди до посадового окладу ОСОБА_1 мав бути додатково застосований коефіцієнт 1.1. Проте, вказаний коефіцієнт застосований не був, чим порушені права ОСОБА_1 на отримання суддівської винагороди в розмірі, встановленому Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та гарантії її незалежності як судді. Вказані обставини не були враховані Сумським окружним адміністративним судом при ухваленні 05.02.2019 рішення по справі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ДСА України зазначено, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у місті Конотопі, в якому кількість населення менше ста тисяч осіб. При цьому, відповідач посилається на норму п.1 ч.4 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у якій зазначено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональні коефіцієнти: 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 100 тисяч осіб. Тому, коефіцієнт 1,1 під час нарахування суддівської винагороди не застосовується. Водночас, відповідач звертає увагу суду, що абзацом 1 статті 22 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402 обумовлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. Таким чином, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо нездійснення нарахування Позивачу суддівської винагороди за період з 30 вересня 2016 року до 31 грудня 2018 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 працює на посаді судді Конотопського міськрайонного суду з 14.06.2002.

07.12.2018 позивач звернулася до начальника територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області із заявою про нарахування та виплату їй недоплаченої суддівської винагороди за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, виходячи із базового розміру посадового окладу, визначеного ч.3 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", із застосування регіонального коефіцієнта 1,1.

11.12.2018 ТУ ДСА України в Сумській області на звернення ОСОБА_1 надав лист №04-1689/18, до якого додав копію відповіді ДСА України від 15.03.2017 №10-2154/17.

У листі ДСА України зазначено, що відповідно до ч. 4 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статут суддів" до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додаткового застосовуються регіональні коефіцієнти.

Якщо суддя здійснює правосуддя в суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб, застосовується коефіцієнт 1,1. Враховуючи, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у м. Конотопі, в якому кількість населення менша ста тисяч осіб, коефіцієнт 1,1 під час нарахування суддівської винагороди суддям не застосовується.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у м. Конотопі, кількість населення якого менше 100 тисяч осіб, то ТУ ДСА України в Сумській області правомірно не застосовує коефіцієнт 1.1 при визначенні суддівської винагороди ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 130 Конституції України визначено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ч. 1 ст.135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається с посадового окладу та доплат.

Пунктом 1 частини 4 статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 100 тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше 500 тис.осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількісю населення щонайменше один мільйон осіб.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: на наявності стажу роботи більше трьох років - 15%, більше 5 років - 20%, більше 10 років - 30%, більше 15 років - 40%, більше 20 років - 50 %, більше 25 років - 60%, більше 30 років - 70%, більше 35 років - 80 посадового окладу.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 Закону № 2453, посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів зазначає, що Конотопський міськрайонний суд Сумської області розташований у місті Конотоп, в якому кількість населення менше 100 тис. осіб, коефіціент 1.1 під час нарахування суддівської винагороди не здійснюється.

Таким чином, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області правомірно не застосовує коефіцієнт 1,1 при визначенні суддівскої винагороди ОСОБА_1

Крім того, відповідно до абз. 1 ст. 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікацйного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-17.

Позивач ОСОБА_1 призначена на посаду судді Конотопського міськрайсуду Сумської області до набрання чинності Законом № 1402 та не проходила кваліфікаційного оцінювання на підтвердження відповідності займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), а відтак її посадовий оклад було правомірно обраховано з огляду на розмір, визначений ч. 3 ст. 133 Закону № 2453.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 року по справі № 480/4814/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_3 ОСОБА_4
Повний текст постанови складено 25.04.2019 року