Справа № 640/3029/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м.Київ № 640/3029/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2

до Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного

територіального управління юстиції у м.Києві (01032, м.Київ, вулиця

Саксаганського, 110)

третя особа ПАТ «Універсал Банк» (04114, м.Київ, вулиця Автозаводська, 54/19)

про визнання протиправними дії, зобов'язати вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві (01032, м.Київ, вулиця Саксаганського, 110 (надалі - Відповідач), третя особа ПАТ «Універсал Банк» в якому просить суд: визнати неправомірними дії Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в рамках виконачого провадження №48568441; визнати неправомірними дії Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №57440395; зобов'язати Шевченківський районний відділ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати постанову Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №48568441; зобов'язати Шевченківський районний відділ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати постанову Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №57440395.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2019 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 12 березня 2019 року, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 08 квітня 2019 року.

В судовому засіданні 08 квітня 2019 року, представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Андросович Наталією Василівною було відкрите виконавче провадження № 48568441 за виконавчим листом №2-6916/12 від 19.06.2013 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення боргу у розмірі 80 278,89 (вісімдесят тисяч двісті сімдесят вісім швейцарських франків 89 сантимів) солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 за кредитним договором №003-2008-1136 від 10 квітня 2008 рокуна користь ПАТ « Універсал Банк».

18.04.2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли матеріали виконавчого провадження №48568441.

Як вбачається з матеріалів справи, третьої особи не надано відзиву чи будь-яких пояснень щодо заявлених позовних вимог.

Після технічної перерви, представники сторін в судове засідання не з'явилися, однак, від представника позивача, надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

З урахуванням клопотання представника позивача, зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Андросович Наталією Василівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48568441 з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-6916/12 від 19.06.2013, виданого Дарницьким районним судом міста Києва, про стягнення боргу у розмірі 80 278,89 (вісімдесят тисяч двісті сімдесят вісім швейцарських франків 89 сантимів) солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 за кредитним договором №003-2008-1136 від 10 квітня 2008 року, стягувач ПАТ «Універсал Банк».

21.09.2018 між ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Фінансова компанія» «Інвест Фінанс» укладено Договір про відступлення права вимоги №140/18, за яким усе наявне право первісного кредитора вимагати від Боржника виконання у повному обсязі основного з зобов'язання, в тому числі за кредитним договором №003-2008-1137, заборгованість за яким стягується на підставі рішення Дарницького районного суду від 19.06.2013, справа №2а-6916/12, провадження №2/753/861/13 відступлене останньому.

У зв'язку з укладанням вищевказаного договору, представником ПАТ «Універсал Банк», керуючись п.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» 24.09.2018 року подано до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву про повернення виконавчого документу без виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2018 державним виконавцем Шевченківського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ у м.Києві Андросович Наталією Василівною, на підставі заяви про повернення виконавчого документу без виконання у межах ВП№48568441 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, разом з тим, в постанові зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій виведено в окремі виконавчі провадження.

17.10.2018 держаним виконавцем Андросович Наталією Василівною винесено в окреме виконавче провадження постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 8 027,88 (вісім тисяч двадцять сім швейцарських франків вісімдесят вісім сантимів), та відкрито виконавче провадження №57440395 про стягнення виконавчого збору у розмірі 8 027,88 швейцарських франків (вісім тисяч двадцять сім швейцарських франків вісімдесят вісім сантимів).

Позивач вважає, що спірна постанова прийнята Відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому звернувся з позовом до суду.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно частини п'ятої цієї статті виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби і стягується з боржника до Державного бюджету України у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

З аналізу наведених норм свідчить, що на державного виконавця покладено низку обов'язків, за умовами послідовного дотримання яких у останнього виникає право на стягнення виконавчого збору, зокрема: прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження; направлення такої постанови рекомендованим листом; встановлення обставин щодо отримання боржником такої постанови; вчинення виконавчих дій для забезпечення виконання виконавчого документу; констатація факту повного виконання виконавчого документу.

Як вбачається з матеріалів справи, за період виконання виконавчого провадження №48568441, а саме з 31.08.2015 по 29.10.2018 на рахунок Шевченківського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та стягувача ПАТ «Універсал Банк» грошові кошти боржником сплачені не були та в примусовому порядку не стягнуті, а отже стягувачем не отримані, відтак за приписами ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваної постанови) підстави для стягнення виконавчого збору у державного виконавця були відсутні, так як виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Натомість, у даному випадку підставою для завершення виконавчого провадження стало не фактичне стягнення державним виконавцем присуджених за виконавчим документом сум, а заява стягувача, подана в порядку ст. 37 Закону, про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, оскільки фактичного стягнення державним виконавцем з боржника на користь стягувача присуджених за наказом сум не відбулось, з огляду на положення ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла не момент винесення оскаржуваної постанови), правові підстави для винесення постанови від 22.10.2018 р. ВП № 48568441 про стягнення з позивача виконавчого збору були відсутні.

У зв'язку з цим, Суд вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у постанові №48568441 від 22.10.2018 року про стягнення виконавчого збору, тому остання не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 20 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову ( ч. 2 ст. 77, ч. 4 ст. 159 КАС України).

Під час розгляду справи Відповідачем та третьої особою не надано суду письмові заперечення на позовну заяву, що в свою чергу свідчить про визнання ним позовних вимог Позивача.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору та постанова про відкриття виконавчого провадження винесена Відповідачем протиправно, а позовні вимоги Позивача щодо визнання неправомірними дії Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в рамках виконачого провадження №48568441; визнання неправомірними дії Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №57440395; зобов'язання Шевченківський районний відділ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати постанову Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №48568441; зобов'язання Шевченківський районний відділ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати постанову Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №57440395 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (02068, АДРЕСА_1) задовольнити повністю.

2 Визнати неправомірними дії Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору в рамках виконачого провадження №48568441.

3. Визнати неправомірними дії Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №57440395

4.Зобов'язати Шевченківський районний відділ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати постанову Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження №48568441.

5.Зобов'язати Шевченківський районний відділ ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві скасувати постанову Шевченківського районного відділу ДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про відкриття виконавчого провадження №57440395.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідн суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суддя А.Б. Федорчук