Справа № 759/16359/18
Суддя: Шум Л. М.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16359/18

пр. № 2-а/759/59/19

25 квітня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Шум Л.М.

при секретарі Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Олександрівського ВПНЗВПГУНП лейтенанта Бондаренка Романа Михайловича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач у жовтні 2018 р. звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 09.10.2018 р. відповідачем винесено постанову ДП018 №545789 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. Суть порушення полягала в тому, що позивач, керуючи транспортним засобом, проїхав не по тій полосі, яка вказувала рух прямо і праворуч. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що постанову винесено без розгляду і місця зупинки автомобіля, без виконання вимог ст.ст. 278, 279 КупАП, відповідач позбавив позивача в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. З огляду на викладене, позивач просить скасувати постанову відповідача ДПО18 №545789 від 09.10.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 09.11.2018 р. відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 17).

Позивач до суду не з'явився, подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, (ас. 22), позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву, запропонований в ухвалі суду від 09.11.2018 р., до суду не подав, причин поважності неможливості надання відзиву суд не повідомив.

З огляду на викладене, в силу ч. 2 ст. 175 КАС України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.10.2018 р. інспектором СРПП Олександрівського ВПНЗВПГУНП лейтенанта Бондаренком Р.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №545789 (а.с. 16).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09.10.2018 р. о 16:50 на ад Київ-Знам'янка, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на смугу, руху, що дозволяє рух лише ліворуч, чим порушив вимогу знаку 5.16 та п. 8.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення в розмірі штрафу в розмірі 255 грн.

Враховуючи наведене та приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон покладає обов'язок на суб'єктів владних повноважень доводити правомірність своїх рішень, дій та бездіяльності, а також зобов'язує їх діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови, документ не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких інспектор дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП та порушення вимогу знаку 5.16 та п. 8.5 ПДР.

Таким чином, судом не може бути надано правової оцінки зазначеним у постанові обставинам справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність в діях позивача порушень вказаних у оскаржуваній постанові. Саме по собі описання відповідачем в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, передуванню якому і є фіксування цього правопорушення, чого інспектором не було виконано.

Тому шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов'язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного проступку.

За таких обставин, наявні у справі матеріали, зокрема, постанова не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача наявні ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора СРПП Олександрівського ВПНЗВПГУНП лейтенанта Бондаренка Романа Михайловича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №545789 від 09.10.2018 р. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя :