Справа № 592/5120/19
Суддя: Бичков І. Г.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/5120/19
Провадження №2-а/592/203/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

за участю секретаря судового засідання: Чайка Т. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержанта поліції Красуля Лілії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 787175 від 20.03.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначив, що 20.03.2019 р. приблизно о 15:23 год. керував транспортним засобом ЗАЗ Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 на автошляху Н-12 в Сумській області. На 66 км вищезгаданого автошляху, його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції з тих підстав, що він не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а також при перевірці документів не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за що ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обгрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 787175 від 20.03.2019 р. підлягає скасуванню. Вказує, що інспектор поліції не роз`яснив йому права і обов`язки визначені ст. 63 Конституції України, 307, 308, 268, 287-289 КУпАП. Та зазначає, що відповідачем фактично не зафіксовано порушенням ним вимог дорожнього знаку, яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі. Будь-яких доказів його вини не надано, а відтак, вважає, що у інспектора не було жодних підстав здійснювати контроль за наявністю у нього полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно відсутні підстави для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладення штрафу у розмірі 425,00 грн. За таких обставин просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 787175 від 20.03.2019 р.

17.04.2019 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, а постанову серії НК № 787175 від 20.03.2019 р. залишити без змін. Зазначила, що 20.03.2019 р. вона несла службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Близько 15:23 год. 20.03.2019 р. на автодорозі Н-12 66 км., нею було виявлено автомобіль ЗАЗ Ланос номерний знак НОМЕР_1 водій якого порушив вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а саме здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив вимоги п. 33.3.25 Правил дорожнього руху. Вона підійшла до позивача, відрекомендувалася, пояснила суть правопорушення, попросила надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію автомобіля, до яких зауважень не виникло та попросила надати для перевірки серед інших документів визначених п. 2.1 ПДР також і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі поліс). Однак позивач на вимогу працівника поліції поліс не надав та повідомив, що не має його з собою. Вона пояснила позивачу, що він порушив вимоги п. 2.1 ґ ПДР: а саме керував транспортним засобом не маючи при собі чинного полісу, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП. Роз`яснила позивачу вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомила, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. Одразу ж після цього, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи винесла постанову НК № 787175 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та оголосила постанову позивачу.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідач, поліцейський роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержанта поліції Красуля Л . В . у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

З`ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.03.2019 р. о 15 год. 23 хв. у Сумській області на автомобільній дорозі Н-12 65 км., ОСОБА_1 автомобілем порушив вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», в ході перевірки документів, водій не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач, заперечуючи факт здійснення ним правопорушення, зафіксованого в оскаржуваній постанові посилається на відсутність будь-яких належних доказів його вини.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина перша статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.п. «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Зазначеною нормою передбачено, що на водія покладено обов`язок мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пред`являти його для перевірки за вимогою поліцейського.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого відповідачем диску з відеозаписом з боді-камери поліцейського, вбачається, що позивач був зупинений на вимогу поліцейського та на вимогу останнього пред`явив посвідчення водія, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після вивчення зазначених документів інспектор поліції повідомила позивачу, що під час руху він порушив вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а саме здійснив обгін в зоні дії дорожнього знаку та попросила крім іншого надати поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що позивач повідомив, що не має при собі полісу обов`язкового страхування. У зв`язку з чим, відповідач пояснила, що позивач буде притягнутий до відповідальності за порушення вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», а також за відсутність полісу обов`язкового страхування, а також роз`яснила позивачу його права.

У відповідності до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Всупереч зазначеній нормі права, будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили порушення позивачем вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» суду не надано.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме, у п. 21.2 ст. 21 цього Закону зазначається: контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, виходячи з зазначеного, перевірка у особи наявності полісу цивільно-правової відповідальності може бути здійснена за умови виявлення працівниками Національної поліції порушення такою особою правил дорожнього руху. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися лише з визначених законодавством підстав, тобто,- доки поліцейський не почне оформлювати справу про адміністративне правопорушення на водія за вчинення якогось правопорушення, у нього немає підстав вимагати від водія пред`явити поліс страхування.

Закони мають вищу юридичну силу у порівнянні з нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, у даному випадку відповідачем не надані докази, в тому числі і відеозапис, які б підтверджували наявність встановлених законом підстав для зупинки транспортного засобу та здійснення контролю за наявністю у позивача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Твердження відповідача, що позивачем порушено вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» належними доказами не підтверджено. Яке саме порушення Правил дорожнього руху було допущено позивачем з посиланням на відповідний пункт Правил, що стало б підставою для зупинки транспортного засобу і відповідно перевірки наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в постанові не зазначено.

Беручи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем без наявності необхідних доказів порушень позивачем Правил дорожнього руху України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляну на встановлені факти, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 787175 від 20.03.2019 року винесена поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержанта поліції Красулею Л.В., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу 425 грн. не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку, а провадження у адміністративній справі відносно підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 77, 139, 242, 245, 246, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержанта поліції Красуля Лілії Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 787175 від 20.03.2019 року, задовольнити.

Скасувати рішення суб`єкта владних повноважень - постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 787175 від 20.03.2019 року, винесену поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержантом поліції Красуля Лілією Вікторівною, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції - Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції - Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Бичков