Справа № 127/10807/19
Суддя: Вохмінова О. С.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/219/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2019

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України,

в с т а н о в и в:

15.04.2019 року УДМС України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення за межі України. Мотивований позов тим, що в ході проведення заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, співробітниками УДМС України у Вінницькій області, було виявлено громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, який проживав в АДРЕСА_1. Працівниками міграційної служби було встановлено, що ОСОБА_3 прибув до України з приватною метою 19.12.2013 року, для продовження строку перебування на території України до територіальних підрозділів УДМС України у Вінницькій області не звертався. За порушення правил перебування на території України на ОСОБА_3 був накладений штраф за ст. 203 ч. 1 КУпАП в розмірі 1700 грн.

11.03.2019 року УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 і зобов'язано покинути територію України протягом 30 днів, однак, відповідач ухилився від виконання рішення і добровільно у визначений термін за межі України не виїхав.

Підстав, які б забороняли примусово видворити відповідача за межі України в Російську Федерацію, немає.

Відповідно до ст. 288 КАС України, ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», УДМС України у Вінницькій області просило примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

15.04.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 просив позов задоволити, суду пояснив, що оскільки відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, проте рішення УДМС про примусове повернення з України від 11.03.2019 року протягом 30 днів не виконав, хоча розумів свій обов`язок, просив примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 до Російської Федерації. Рішення допустити до негайного виконання.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, повідомив, що в грудні 2013 року він в'їхав на територію України з метою оформлення спадщини після смерті матері - будинку в АДРЕСА_2 і з того часу перебуває в Україні. В серпні 2014 року відносно нього було порушене кримінальне провадження за ст. 121 ч. 1 КК України і він був засуджений до позбавлення волі Козятинським міськрайонним судом Вінницької області 30.06.2017 року. Звільнився по відбуттю строку покарання 11.03.2019 року і бажає виїхати до Російської Федерації, проте не має коштів. З цих причин він не виконав рішення УДМС про примусове повернення. В Російській Федерації у нього є родичі, друзі, він бажає оформити пенсію. Просив позов задоволити і якнайшвидше прийняти рішення про примусове видворення з території України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 (а.с. 9-10).

13.08.2013 року зреєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податку під номером НОМЕР_2 (а.с. 10).

Згідно наданих суду відомостей про осіб, які перетнули державний кордон України ОСОБА_3в'їхав на територію України 19.12.2013 року (а.с. 16) і з того часу перебуває на території України.

Також судом встановлено, що 30.06.2017 року ОСОБА_3 був засуджений Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі із зарахуванням строку утримання під вартою на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, звільнений з ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» 11.03.2019 року по відбуттю строку покарання (а.с. 17). Вибув до смт. Глухівці Козятинського району Вінницької області, вул.. Нижня Садова, 26а.

11.03.2019 року посадовою особою УДМС України у Вінницькій області був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 203 ч. 1 КУпАП. Встановлено, що ОСОБА_3 проживає на території України понад встановлений строк перебування, чим порушив п. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (а.с. 11). Згідно письмових пояснень ОСОБА_3, наданих до протоколу, він визнав, що перебуває на території України понад встановлений строк, але в 2013-2014 роках не міг виїхати до Російської Федерації, оскільки займався оформленням спадщини, а в подальшому відносно нього було порушене кримінальне провадження за ст.. 121 КК України і він відбував покарання в місцях позбавлення волі. Бажає виїхати до Російської Федерації, у нього там дружина і діти (а.с.15).

Відповдіно до постанови заступника начальника УДМС України у Вінницькій області Кушніра В.М. від 11.03.2019 року на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн. (а.с. 12).

Щодо продовження строку тимчасового перебування, отримання дозволу на іміграцію в Україну, документування посвідкою на тимчасове чи постійне проживання, набуття (прийняття) громадянства України до підрозділів ДМС за місцем проживання (перебування) ОСОБА_3 не звертався.

Також у суду немає відомостей про те, чи звертався ОСОБА_3 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

11.03.2019 року головним спеціалістом відділу УДМС України у Вінницькій області Білостенним Б.П. прийняте рішення про примусове повернення з України в країну походження громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зобов'язано його покинути територію України у 30-денний термін з дати винесення рішення про примусове повернення (а.с. 13). Рішення затверджене заступником начальника УДМС України у Вінницькі області Кушніром В.М. 11.03.2019 року.

Рішення було вручене ОСОБА_3.11.03.2019 року і він зобов'язався не пізніше 09.04.2019 року залишити територію України (а.с. 14).

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також міжнародними нормами.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України визначені ст. 288 КАС України.

Предметом доказування у даній справі є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, зокрема підстави для примусового повернення іноземця, доведення рішення органу УДМС про примусове повернення, зобов`язання про добровільний виїзд з України у визначений строк, причини невиконання рішення тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, яка набула чинності від 10.03.1997 року, громадяни держави однієї сторони можуть в'їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатках 1 та 2 до цієї Угоди.

У Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою КМУ від 15.02.2012 року № 150, зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більше як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в'їзду з держав з безвізовим порядком в'їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 6 Порядку строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується у разі, коли вони прибули з держав з безвізовим порядком в'їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджувальних документів - на період існування таких підстав, але не більше як 180 днів з дати останнього в'їзду в Україну.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 таких заяв не подавав.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України

Підстави для подання позову про примусове видворення іноземців визначені в п. 7 Інструкції. Підстава, на яку посилається позивач в позовній заяві, є невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

З аналізу наведених норм суд доходить висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини, а саме:

- прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та встановленій формі;

- ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».

В судовому засіданні встановлено, що позивачем була дотримана процедура примусового повернення ОСОБА_3 до Російської Федерації, передбачена Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом № 353/271/150, відповідне рішення було вручене відповідачу і він зобов'язався його виконати протягом 30 днів, але в установлений строк, без поважних причин, умисно і свідомо не виконав свій обов'язок.

Відповідно до положень ст. 73 КАС України наявність умислу, ухилення від виконання рішення без поважних причин та обставини, які є підставою позовних вимог, підлягають доведенню позивачем, а задоволення позову можливе лише за умови «доведення невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення і наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення».

Оскільки відповідач визнав позов і підтвердив, що він не виїхав з території України в зв'язку з відсутністю коштів, але це не є поважною причиною невиконання рішення УДМС, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» до відповідача слід застосувати примусове видворення за межі України.

Враховуючи клопотання представника позивача і відповідача в судовому засіданні суд вважає необхідним відповідно до ч. 2 ст. 371 КАС України рішення звернути до негайного виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 288 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах, визначених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 29, 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5, 6-11, 13-15, 90, 268-271, 288, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НОМЕР_1, що народився в АДРЕСА_2.

Судові витрати залишити за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 КАС України рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області в десятиденний строк з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складене 25.04.2019 року.

Суддя: