Справа № 661/276/19
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.м. ХерсонСправа № 661/276/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання дій протиправними та не чинною вимогу про сплату боргу,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Новокаховського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, в якій просить визнати протиправними дії Новокаховського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі щодо прийняття вимоги про сплату боргу від 22.03.2018 р. та визнати нечинною вимогу про сплату боргу від 22.03.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10.01.2019 р. стало відомо про відкриття виконавчого провадження ВП № 57626876 по примусовому виконанню вимоги ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м.Севастополі про сплату боргу (недоїмки) № Ф-493-17-У від 22.03.2018 р. на суму 10163,07 грн. Вважає дії відповідача по прийняттю спірної вимоги протиправними, оскільки з 17.07.2014 р. припинено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а з 15.01.2015 р. - знято з податкового обліку в Новокаховській ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області в якості фізичної особи-підприємця. На думку позивача, відповідач при винесенні спірної вимоги відобразив у ній недоїмку з єдиного соціального внеску, яка є боргом позивача за час перебування останнього в статусі фізичної особи-підприємця. Вказує на пропущення відповідачем трирічного строку для винесення вимоги про сплату боргу. З посиланням на норми Цивільного кодексу України обґрунтовує правомірність своїх вимог.

Ухвалою судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 21.01.2019 р. адміністративну справу передано за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

Справа № 661/276/19 надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду 04.03.2019 р. та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Бездрабку О.І.

Ухвалами від 07.03.2019 р. суддею Бездрабко О.І. прийнято адміністративну справу до свого провадження та у зв'язку з недоліками позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви і ухвалою від 28.03.2019 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 24.04.2019 р. на 10:00 год.

12.04.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець та був зобов'язаний своєчасно нараховувати та сплачувати зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Згідно даних інтегрованої картки позивачу за III квартал 2013 року нараховано недоїмку зі сплати єдиного внеску у сумі 1194,03 грн., а за IV квартал 2013 року - 796,02 грн. Сума недоїмки зі сплати єдиного внеску станом на 17.02.2014 р. склала 1990,05 грн. Згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 22.03.2018 р. заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 10163,07 грн., в тому числі сума недоїмки - 7833,54 грн., штрафних санкцій - 2329,53 грн. У зв'язку із наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску позивачу було сформовано вимогу про сплату боргу від 22.03.2018 р. № Ф-493-17. Таким чином, при направлені ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу відповідач діяв в рамках законодавства.

Ухвалою від 24.04.2019 р. замінено первинного відповідача Новокаховське управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач).

Позивач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення 03.04.2019 р. поштового відправлення № 620.

24.04.2019 р. від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 статті 205 КАС України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

За таких обставин суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 25.09.2006 р. (запис № 0004115) по 17.07.2014 р. (запис № 3004115) ОСОБА_1 перебував у статусі фізичної особи-підприємця, був зареєстрований платником єдиного внеску за № 21/15-П8588 з класом професійного ризику 8.

20.01.2014 р. позивачу нараховано єдиний внесок, який сплачується фізичними особами-підприємцями, що обрали спрощену систему оподаткування, у розмірі 796,02 грн.

31.01.2014 р. ОСОБА_1 подав відповідачу розрахунок єдиного внеску, який сплачується фізичними особами-підприємцями, що обрали спрощену систему оподаткування № з терміном сплати 17.02.2014 р. на суму 1194,03 грн.

17.02.2014 р., через несплату визначених в розрахунку сум, заборгованість позивача збільшилась на 1194,03 грн.

Таким чином, на 31.12.2014 р. та на 01.01.2015 р. у позивача обліковувалася заборгованість зі сплати єдиного внеску на суму 1990,05 грн.

На підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 ПК України та наказу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області № 38 від 28.01.2015 р. проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2012 р. по 01.12.2013 р.

За результатом перевірки складено акт від 16.02.2015 р. № 59/172/НОМЕР_2, згідно висновків якого встановлено порушення п.3 ч.1 ст.7 та п.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", не нарахування та не сплата єдиного соціального внеску в сумі 5843,48 грн. за період з 01.04.2012 р. по 30.06.2013 р.

На підставі акту перевірки від 16.02.2015 р. № 59/172/НОМЕР_2 сформовано вимогу про сплату недоїмки від 17.02.2015 р. № Ф- зі сплати єдиного внеску у сумі 5843,49 грн. та складено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.02.2015 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 2329,53 грн.

Вимога про сплату недоїмки від 17.02.2015 р. № Ф- та рішення № від 17.02.2015 р. разом з актом перевірки від 16.02.2015 р. № 59/172/НОМЕР_2 направлено на адресу позивача поштою.

Рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування або своєчасне не нарахування єдиного внеску № від 17.02.2015 р. позивачу визначено штрафні санкції з єдиного внеску в розмірі 2329,53 грн.

Сума боргу та штрафних санкцій позивачем не були сплачені.

Станом на 07.04.2015 р. у позивача обліковувалась заборгованість з єдиного внеску в розмірі 10163,07 грн.

22.03.2018 р. органом доходів і зборів винесено вимогу про сплату недоїмки (боргу) № Ф-493-17-У на суму 10163,07 грн., з них недоїмка зі сплати єдиного внеску - 7833,54 грн., штраф - 2329,53 грн.

Позивач вважає, що при винесенні вимоги відповідач пропустив трирічний строк, який встановлено Цивільним кодексом України. Окремо позивач звертає увагу суду на те, що він вже не є фізичною особою-підприємцем, а тому не повинен сплачувати недоїмку та штрафи, нараховані йому як фізичній особі-підприємцю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) (абз.3 п.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI).

Сторонами не заперечується, що в період з 25.09.2006 р. по 17.07.2014 р. позивач перебував у статусі фізичної особи-підприємця.

Згідно пп.65.10.8 п.65.10 ст.65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п'ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою (абз.7 ч.1 ст.5 Закону № 2464-VI).

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов'язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою-підприємцем (ч.4 ст.6 Закону № 2464-VI).

Наведене дає підстави для висновку, що в разі припинення діяльність, фізична особа-підприємець зобов'язана здати звітність, в повному обсязі розрахуватися з бюджетом за податками і зборами та погасити податковий борг.

Згідно ст.6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний зокрема своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч.11 ст.9 Закону № 2464-VІ).

Згідно ч.ч.3, 16 ст.25 Закону № 2464-VI сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464-VІ, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Наведене спростовує позицію позивача про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, визначених в Цивільному кодексі України.

Позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, а отже був зобов'язаний своєчасно нараховувати та сплачувати зобов'язання з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 р. № 455 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція № 455).

Згідно п.6.3 Розділу VI Інструкції № 455 (чинної на час проведення перевірки) органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника про суми доходу (прибутку) фізичних осіб - підприємців чи осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів. У такому разі вимога надсилається одночасно з актом документальної перевірки платника єдиного внеску на всю суму донарахованого єдиного внеску.

Відповідно до п.3 ч.11 ст.25 Закону № 2464-VI (чинного на час проведення перевірки) за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Приписами пп.3 п.7.2 Розділу VI Інструкції № 455 передбачено, що за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску за формою згідно з додатком 10 до цієї Інструкції.

Підставою для прийняття відповідного рішення є акт перевірки платника єдиного внеску.

На підставі акта перевірки від 16.02.2015 р. № 59/172/НОМЕР_2 сформовано вимогу про сплату недоїмки від 17.02.2015 р. № Ф- зі сплати єдиного внеску у сумі 5843,49 грн. та складено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 17.02.2015 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 2329,53 грн.

Згідно даних інтегрованої картки позивача за платежем 71040000 з 07.04.2015 р. обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 10163,07 грн.

Позивач не оскаржував рішення відповідача про нарахування єдиного внеску платникам спрощеної системи оподаткування № 719045/ev від 20.01.2014 р. на суму 796,02 грн., а тому заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 796,02 грн. на даний момент є узгодженою.

Також ОСОБА_1 не оскаржував вимогу зі сплати боргу № Ф- від 17.02.2015 р. на суму 5843,49 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій № від 17.02.2015 р. на суму 2329,53 грн., а тому заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 7833,54 грн. на даний момент є узгодженою.

Стосовно несплати позивачем суми самостійно зазначених в розрахунку № (запис в інтегрованій картці від 17.02.2015 р.) сум єдиного внеску в розмірі 1194,03 грн., суд зазначає, що позивач дій по сплаті або по оскарженню зазначених сум не вчинив.

Відповідно до п.1 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. № 449 (далі - Інструкція № 449), до платників, які не виконали визначені Законом № 2464-VІ обов'язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Згідно облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів станом на 22.03.2018 р. заборгованість зі сплати єдиного внеску платника податків ОСОБА_1 становить 10163,07 грн., в тому числі сума недоїмки - 7833,54 грн., штрафних санкцій - 2329,53 грн.

У зв'язку із наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску платника податків ОСОБА_1 було сформовано вимогу про сплату боргу від 22.03.2018 р. № Ф-493-17-У.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідачем належними, допустимими та достовірними доказами доведено правомірність своїх дій по формуванню вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 22.03.2018 р. № Ф-493-17-У, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (73026, м.Херсон, пр-т Ушакова, 75, ) про визнання дій протиправними та нечинною вимогу про сплату боргу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П'ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 111060000