Справа № 804/886/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13 лютого 2019 року Справа № 804/886/18
ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
представника третьої особи-1 ОСОБА_4
представника третьої особи-2 ОСОБА_5
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.02.2018 р. провадження у справі було відкрито, та справу приначено до розгляду у порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
При цьому, суд зазначає, що 17.12.2018 р. повноважним представником позивача, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, було подано заяву про зміну підстав позову, яка обгрунтована наступним.
Договір оренди землі посвідчено 20.07.2010 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за №277 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.07.2010р. за №4034030.
При цьому, повноважний представник позивача зазначає, що 21.09.2010 р. укладено додатковий договір до договору оренди землі, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за №393.
Згідно з п. 2.2. Договору оренди на земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки.
Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.07.2010 р. на земельній ділянці розташовано одноповерхову капітальну будівлю із одноповерховими капітальними прибудовою, гаражем та навісом; одноповерхову капітальну будівлю із ґанком, цегляну вбиральню, склад, навіс із металевим каркасом, залізобетонна огорожа. Земельна ділянка надана по фактичному розміщенню будівель та споруд виробничої дільниці з виготовлення пам'ятників.
Відповідно до п.3.1 Договору строк оренди складає 15 років, тобто до 20.07.2025 р.
20 вересня 2017 року на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2017 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованим в реєстрі за №2489, об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Оцупа Олександра (др перейменування - вул. Комісара Крилова), будинок 16 а, що складається з: виробничого корпусу, літ. А-1, А1 -1, загальною площею 135,9 кв.м., гаража літ, Б-1 загальною площею 40,8 кв.м., прохідної лтВ-1, загальною площею 17,2 кв.м., убиральні літ.Г, складу Д-1 загальною площею 36,9 кв.м. навісу літ.Е, огорожі 1, 2, було відчужено ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10.
Водночас, повноважний представник позивача зазначає, що у відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №143834280 від 02.11.2018 р. власником вищезазначеного нерухомого майна станом на 02.11.2018 р. є ОСОБА_11, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2568 (НМТ 072270 НМТ 072271), виданий 26.09.2017 р. видавник: ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області.
28.09.2017 р. ОСОБА_6 письмово повідомив Лівобережну обєднану Державну податкову інспекцію м.Дніпра Головного управілння Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про перехід права власності на будівлі, що розташовані на орендованій земельній ділянці та припинення договору оренди землі.
Повноважний представник позивача також зазначає, що повідомлення із аналогічним змістом було направлено до Дніпровської міської ради.
Отримавши податкове повідомлення-рішення та маючи сумніви щодо правильності здійснення відповідачем розрахунку, ОСОБА_6 звернувся до Центру надання адміністративних послуг м.Дніпра з метою отримання витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки.
21.08.2017 р. Центром надання адміністративних послуг м.Дніпра ОСОБА_6 видано витяг із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за вих.№330/0/197-17 від 18.08.2017 р. сформований Відділом у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Враховуючи, що з укладенням та реєстрацією в Державному земельному кадастрі договору оренди землі до ДЗК було внесено всі необхідні відомості про земельну ділянку, та з метою врегулювання спірного питання, 31.08.2017 р. ОСОБА_6 звернувся до Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з листом (вх. №К-189/0/23 8-17).
Повноважний представник позивача, в обгрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що в подальшому, згідно пропозиції Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, та з метою впорядкування даних кадастру, ОСОБА_6 звернувся з такою заявою.
До даних Державного земельного кадастру внесено відповідну інформацію про код земельної ділянки згідно КВЦПЗ, шо підтверджується Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки віл 07.09.2017р. за вих.№2/060917/03-07.
Відповідно до даного витягу грошова оцінка земельної ділянки складає 1 4741540,76 грн.
За зазначеною вище податковою вимогою, сума плати за землю розрахована за повний календарний рік користування землею з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки в розмірі 24 569 234,60 грн. та за вирахуванням сплаченої позивачем суми в розмірі 260 947,53 грн., а саме: (24 569 234,60 грн.*3%) 260 947,53 грн. = 476 156,13 грн.
Повноважний представник позивача також зазначає, що відповідачем при визначенні розміру плати за землю за основу прийнята норомативна грошова оцінка земельної ділянки на 2017 р. в розмірі 24 569 234,60 грн., яка визначена на підставі листа Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за вих.№8-4-0.38-688/107-17 від 23.06.2017 р.
Відтак, станом на 03.07.2018 р. рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №804/884/18 набрало законної сили у відповідності до ст. 255 КАС України.
В судове засідання призначене на 13.02.2019 р. зявились всі сторони у справі.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав, та з урахуванням поянень, наданих в судовому засіданні.
19.02.2018 р., через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником третьої особи-1 було подано пояснення щодо позовної заяви від 19.02 .2018 р. за вх.№8086/18, в тексті яких зазначено наступне.
Позивач міг самостійно, відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України, провести індексацію за попередній рік нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Витягу, який отримав в 2016 році (з 01.01.2016 року вступила в дію нова нормативна грошова оцінка земель міста ОСОБА_1), та не звертатися до Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, який є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Як зазначає представник третьої особи-1, позивач був змушений звернутися до Відділу за отриманням Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок тому, що з 01.01.2017 року відбулася зміна у законодавстві.
Щодо питання надання Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та можливості їх скасування, повноважний представник третьої особи -1 зазначив наступне.
Видача витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки це адміністративна послуга, яку надає Відділ через центр надання адміністративних послуг відповідно до вимог ЗУ «Про адміністративні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 №835 «Деякі питання надання Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.05.2014 №523-р «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг».
При цьому зазначив, що витяг з Технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки не є рішенням Відділу - як органу владних повноважень.
Це тільки роздруковані за допомогою програмного забезпечення дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста ОСОБА_1.
Водночас, повноважний представник третьої особи-1 зазначає, що нормативно-правові акти, які раніше регулювали питання визначення коефіцієнту функціонального використання Кф - втратили чинність у 2017 р.
Коефіцієнт Функціонального використання земельної ділянки Кф затверджений і проставляється у Витягах згідно додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 5 розділу ІІ).
«При надходженні до Державного кадастрового реєстратора від власника чи користувача земельної ділянки заяви про внесення змін до відомостей про неї за формою згідно з додатком 12 до Порядку, електронного документа з визначеним цільовим призначенням земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ та листа Управління / Відділу Головного управління Держгеокадастру в області за підписом керівника, який надається на запит власника, користувача земельної ділянки або розробника електронного документа з врахуванням матеріалів по формуванню земельної ділянки щодо можливості визначення цільового призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ, Державний кадастровий реєстратор вносить відповідні зміни до відомостей про зареєстровану земельну ділянку».
У поданих на адресу суду від представника третьої особи-1 поясненнях, останнім було зазначено, що позивач ОСОБА_6, 29.03.2017 р. звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Дніпро з завою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з відповідним пакетом документів.
Державним кадастровим реєстратором Держгеокадастру було внесено зміни до даних Державного земельного кадастру на підставі заяви та наданого пакету документів та за результатами внесення зазначених даних було сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про вищезазначену земельну ділянку.
При цьому, в листі Держгеокадастру від 08.06.2017 року №28/-28-0.22-8714/2-17 «Про розгляд листа», яким він інформує щодо застосування Порядку №489, зазначено наступне: «Вказаний механізм визначення коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, запроваджено з метою зменшення корупційних ризиків під час визначення нормативної грошової оцінки земельних ділянок шляхом встановлення прямої залежності вказаного коефіцієнта з кодом Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки. Також слід зазначити, що_вказаною Класифікацією не передбачено змішаного цільового призначення для земельної ділянки.
Слід окремо зазначити, що положення Порядку не передбачають необхідності внесення змін до розроблених та затверджених технічних документацій з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів або розробки нової технічної документації».
На підставі викладеного вище, повноважний представник третьої особи-1 зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області діяло правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства.
19.02.2018 р., через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником відповідача, було подано відзив на позовну заяву від 19.02.2018 р. за вх.№8148/18, в тексті якого зазначено наступне.
Як зазначає, повноважний представник відповідача, підставою для нарахування орендної плати з фізичних осіб були наступні обставини справи.
20 липня 2010 року між ОСОБА_1 міською радою та громадянином ОСОБА_14 укладено договір оренди землі.
Відповідно до п.1 даного договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню об'єктів нерухомого майно та вертолітного майданчика, яка знаходиться за адресою: по вул.Комісара Крилова, 16-А (Індустріальний район).
Відповідно до п.2 зазначеного вище договору оренди, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8734 га.
Відповідно до ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним.
У 2017 році у м. Дніпро не затверджувалася нова нормативно грошова оцінка землі.
Представник третьої особи-2, зазначає, що позивач міг самостійно, відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України, провести індексацію за попередній рік витягів, які отримав у 2016 році (з 01.01.2016 року вступила в дію нова нормативна грошова оцінка земель міста ОСОБА_1).
З 01.01.2017 року вступив в дію наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів».
Порядок повинен застосовуватися до процедур нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, які будуть проводитися з 01 січня 2017 року.
Управління з 2016 році використовує в своїй роботі тільки «Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська», яка була затверджена рішенням ОСОБА_1 міської ради від 15.07.2015 р. №4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель ОСОБА_1» (надалі - Рішення ради). Це є єдиний діючий документ починаючи з 01.01.2016 року.
При цьому, при проведенні нормативної грошової оцінки земель міста Розробником документації розраховувалися:
- Значення середньої (базової) вартості земель міста;
- Економіко - планувальне зонування території та визначення зональних коефщієнтш Км2;
- Визначення зон прояву локальних факторів та значень локальних коефіцієнтів КмЗ.
В поданих представником третьої особи-2 поясненнях також зазначано, що Відділ з 2016 року використовує в своїй роботі «Технічну Документацію з нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська», яка була затверджена рішенням ОСОБА_1 міської ради від 15.07.2015 року №4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель ОСОБА_1». Це є єдиний діючий документ починаючи з 01.01.2016 року.
При цьому, при проведенні нормативної грошової оцінки земель міста Розробником документації розраховувалися: значення середньої (базової) вартості земель міста; економіко - планувальне зонування території та визначення зональних коефіцієнтів Км2.
Визначення зон прояву локальних факторів та значень локальних коефіцієнтів КмЗ.
Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф) були затверджені Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого спільним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва архітектури та житлово-комуншіьного господарства України, ОСОБА_13 аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 (Додаток 1 до пунктів 3 5 3 7 3 9 3 10 Порядку які характеризують функціональне використання земельної ділянки» та відповідно до Стандарту обов'язково переносяться до Технічної документації.
Всі нормативно-правові акти, які раніше регулювали питання визначення коефіцієнту функціонального використання Кф - втратили чинність у 2017 році.
Коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки Кф затверджений і проставляється у Витягах згідно додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 5 розділу II).
Тобто, представник третьої особи-2 зазначає, що, форма Витягу, затверджена Порядком 489.
18.01.2019 р., через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником позивача, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду було подано пояснення від 18.01.2019 р. вх.№2893/19, з тексту яких судом встановлено наступне.
Листом від 08.01.2019р. за №117/6/04/36-53-02-10-24 Лівобережним управлінням Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області надано відповідь, в якій було наведено данні інтегрованої картки платника з аналітичної системи ДФС за період з 2013 по 2017 роки. Інформація за попередні періоди не надана з посиланням на строк зберігання - 5 років.
При цьому зазначено, що облік орендної плати з фізичних осіб здійснюється контролюючим органом по конкретному суб'єкту, які відображаються в цілому по податку за окремим видом платежу, а не за адресою або кадастровим номером земельної ділянки.
Порядок обчислення плати за землю фізичних осіб є відмінним від порядку самостійного обчислення плати за землю юридичними особами.
30.01.2019 р., повноважним представником третьої особи-1 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було подано пояснення щодо заяви про зміну підстав позову та пояснень щодо позову, в тексті яких зазначено наступне.
Позивач ОСОБА_6 міг самостійно, відповідно до п.286.2 ст.286 ПК України провести індексацію за попередній рік нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Витягу, який отримав в 2016 році (з 01.01.2016 року вступила в дію нова нормативна грошова оцінка земель міста ОСОБА_1) та не звертатися до Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, який є структурним підрозділом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
При цьому зазначає, що позивач був змушений звернутися до Відділу за отриманням Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок тому, що з 01.01.2017 року відбулася зміна у законодавстві.
ОСОБА_6, 29.03.2017 року звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Дніпро з завою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з відповідним пакетом документів.
Державним кадастровим реєстратором Держгеокадастру було внесено зміни до даних державного земельного кадастру на підставі заяви та наданого пакету документів, та за результатами внесення року було сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про вищезазначену земельну ділянку.
У зв'язку з тим, що до Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшов від Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області саме лист від 15.06.2017 року № 957/904-64-13-02 «про надання інформації», тому на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку взаємодії органів виконавчої влади щодо обміну інформацією, необхідною для обчислення і справляння плати за землю» від 01.08.2006 року № 1066, якою передбачено, механізм обміну інформацією, необхідною для обчислення і справляння земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, між органами виконавчої влади, у порядку взаємодії, Відділом у м.Дніпро було надано лист від 23.06.2017 № 8-4-0.38-688/107-17 «про падання інформації».
Представник третьої особи-1 зазначає, що також вірне застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) зі значенням 2,0, та безпосередньо правильний розрахунок нормативної грошової оцінки щодо даної земельної ділянки також, відображено у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі № 804/884/18 за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійпих вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправними дій.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 року у справі № 804/884/18, ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача з надання Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. О. Оцупа, 16-а, кадастровий номер :04;002:0093. площею 0,8734 та щодо розміру нормативної грошової оцінки па 2017 рік 24 569 234, 60 грн., визначену із застосуванням коефіцієнту функціонального призначення (КФ) зі значенням 2.0.

На підставі викладеного вище, повноважний представник третьої особи-1 зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області діяло правомірно, в межах чинного законодавства.

30.01.2019 р., повноважним представником відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було надано до матеріалів справи додаткові пояснення, в тексті яких зазначено насутпне.

20 липня 2010 року між ОСОБА_1 міською радою та громадянином ОСОБА_14 укладено договір оренди землі.

Згідно п.2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,8734 га.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 206 ЗК України, використання землі в Україні є платним.

При цьому, представник відповідача, з посиланням на на ст.288 ЗК України зазначає, що при визначенні розміру орендної плати за землю використовується як договір оренди земельної ділянки, так і норми ПК України.

Так, на виконання абз.2 п.286.1 та вищезазначеного Порядку, контролюючий орган звернувся до відділу Головного управління Держгеокадастру у м. Дніпро з відповідним листом щодо розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що знаходиться у ОСОБА_14 в оренді.

Листом від 23.06.2017 р. №8-4-038-688/107-17 «Про надання інформації» відділ у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомив, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,8734 га, кадастровий номер :04:002:0093 в 2017 році буде складати: 24569234,6 грн., із застосуванням КФ=2,0, згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25.11.2016 №489, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за №1647/29777.

На підставі викладеного вище, повноважний представник відповідача просить суд у задоволенні предявлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

12.02.2019 р., шляхом поштового звязку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, повноважним представником позивача було подано поясення від 12.02.2019 р. вх.№7470/19, в яких зазначено наступне.

У зв'язку з набранням чинності ПК України 01.01.2011 р. та внесенням змін до Закону України «Про оренду землі» відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України № 2756-VІ від 02.12.2010 р., порядок обчислення та сплати орендної плати було змінено.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 15.07.2015 року № 4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська» (з урахуванням змін, внесених Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 27.04.2016 року № 5/7): затверджено Технічцу документацію з нормативної грошової оцінки земель м .ОСОБА_1, розроблену Державним підприємством науково-дослідного інституту проектування міст Дніпромісто ім. Ю.М ОСОБА_15; затверджено нормативну грошову оцінку земель ОСОБА_1 базовою вартістю 1 кв.м. землі - 306,35 гри., визначену станом на 01.01.2013р.; введено в дію з 01.01.2016р. нормативну грошову оцінку земель м.Дніпропетровська базовою вартістю 1 кв.м. землі - 306,35 грн.

Визначено, шо нормативна грошова оцінка земель м.Дніпропетровська підлягає щорічній індексації відповідно до вимог чинного законодавства.

13.01.2017р. Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру проінформовано про коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель.

Зокрема, згідно опублікованих даних коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2013 рік - 1,0; 2014 рік - 1,249; 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження); 2016 рік - сільськогосподарські угіддя - 1,0, а для земель сільськогосподарського призначення - 1,06.

Відтак. позивач зазначає, що базова вартість одного квадратного метра з урахуванням індексації станом на 01.01,2017 р. становила 581,21 грн., виходячи з розрахунку: 30635 грн. х 1,0 х 1,249 х 1,433 х 1,06 = 581,21 грн.

Річну орендну плату за 2017 рік було визначено в сумі 347 930,82 грн., виходячи з розрахунку: 11 597 694 грн. х 3% (ставка оренд.плати за рік) = 347 930,82 грн.

Водночас, повноважний представник позивача зазначає, що позивачем ОСОБА_16 самостійно щомісячно сплачувалось по 28 994 грн. (квитанція у справі), визначені як 1/12 від річної орендної плати.

Щодо припинення договору оренди землі у звязку з переходом права власності на булдівлі та споруди, розміщені на цій земельній ділянці та щодо неправомірності стягнення з позивача ОСОБА_6 плати за період фактичного використання землі іншою особою, повноважним представником позивача у поданих поясненнях від 12.02.2019 р. зазначено наступне.

ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може були припинено як внаслідок настання юридичних фактів, перелічених в ч.1 ст.31, і для цього не вимагається згода іншої сторони, так і внаслідок його розірвання за згодою (волевиявленням) сторін або за рішенням суду у певних випадках.

Правова позиція Дніпровської міської ради у цій справі не відповідає та суперечить змісту Рішення Дніпровської міської ради №7/11 від 13.07.2016 року «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.12.2010 №5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста».

Відповідно до п.1.6 Додатку 2 до рішення міської ради №7/11 від 13.07.2016 р. плата за користування земельними ділянками, які використовуються юридичними і фізичними особами, в т.ч. у разі переходу права власності на будівлі, споруди (їх частини), але право власності на які або право оренди яких в установленому законодавством порядку не оформлено, становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, за винятком земельних ділянок, ставка податку за які справляється у розмірі, визначеному пунктами 1.3-1.5 цього додатка. Копія рішення додається.

Таким чином, міська рада визнає можливість припинення договору оренди в наслідок переходу права власності на будівлі, споруди до іншої особи та необхідність внесення плати за користування землею фактичним користувачем навіть за відсутності в нього оформленого договору оренди.

Представник позивача зазначає, що застосування правової позиції, що висловлена представником Дніпровської міської ради у цій справі, та стягнення з позивача орендної плати за повний 2017 рік, а не за період фактичного користування землею, призведе до подвійного оподаткування, що не допускається податковим законодавством і не відповідає загальним засадам справедливості судочинства.

13.02.2019 р., повноважним представником третьої особи-2: Дніпровською міською радою було подано додаткові пояснення, в тексті яких зазначено наступне.

Між Дніпровською міською радою та гр. ОСОБА_6 укладено 20.07.2010 р. договір оренди землі за адресою по вул. Комісара Крилова (ОСОБА_7), 16-А, загальною площею 0,8734 га, кадастровий номер :04:002:0093, строк дії договору на 15 років.

Земельна ділянка передавалася в оренду по фактичному розміщенню будівель та споруд виробничої дільниці з виготовлення пам'ятників.

Цільове призначення земельної ділянки згідно договору оренди землі: землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Станом на 11.02.2019 р. договір оренди землі від 20.07.2010 є чинним.

Громадянин ОСОБА_6 до Дніпровської міської ради з питання розірвання договору оренди землі не звертався, про що свідчить лист департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 08.02.2019 р. № 2/2-8.

При цьому зазначено, що вимогами договору оренди землі передбачено, що повернення земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі.

Станом на 11.02.2019 р. орендовану земельну ділянку по вул. Комісара Крилова (ОСОБА_7), 16-А, громадянином ОСОБА_6 міській раді за актом приймання - передачі повернуто не було.

В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.

Повноважні представники як позивача так і відповідача, а також третіх осіб не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 211, 217, 224 228 КАС України безпосередньо 13.02.2019 року.

Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

20.07.2010 р. між ОСОБА_1 міською радою та ОСОБА_6 дійсно укладено договір оренди землі від 20.07.2010 р. (а.с. 25 Т.№1).

Відповідно до пп.1.1 п.1 зазначеного вище договору оренди землі від 20.07.2010 р., ОСОБА_1 міська рада передає, а ОСОБА_6 приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: по вул.Комісара Крилова, 16-А (Індустріальний район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :04:002:0093.

Пп.1.2. та пп.1.3 п.1 договору оренди землі від 20.07.2010 р., визначено, що цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКЦВЗ) 1.10.5 (підприємства іншої промисловості). Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 28.04.2010 р.№478/56.

Суд зазначає, що п.2 «Обєкт оренди» договору оренди землі від 20.07.2010 р. визначено, що в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,8734 га. На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, інші обєкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення даного договору становить 5 940 024 грн. 34 коп.

Пп.3.1 п.3 договору оренди землі від 20.07.2010 р. визначено, що зайначений договір укладено на пятнадцять років.

Договір оренди землі від 20.07.2010 р. посвідчено 20.07.2010 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 ЗА №277, та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 20.07.2010 р. за №4034030 (а.с. 32 Т.№1).

В матеріалах справи містяться відомості, що 21.09.210 р. між ОСОБА_1 міською радою та ОСОБА_6 укладено додатковий договір від 21.09.2010 р. до договору оренди землі від 20.07.2010 р. (а.с. 34 Т.№1).

Зазначений вище додатковий договір від 21.09.2010 р. до договору оренди землі від 20.07.2010 р., був посвідченний приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за №393 (а.с. 37 Т №1).

В матеріалах справи містяться відомості, що договір оренди землі від 20.07.2010 р., зареєстрований у ДМВ ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 19.10.2010 р. за №33, що підтверджується відповідним записом у договорі оренди.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.08.2017 р. №330/0/197-17, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 38 Т.№1) судом встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 24 569 234,60 грн.

З тексту листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 23.06.2017 р. «Про надання інформації» від 23.06.2017 р. №8-4-0.36-688/107-17, адресованого в.о. начальника Лівобережної обєднаної ДПІ м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_17 (а.с. 22 Т.№1) судом встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки 0,8734 га, кадастровий номер 121010000:04:002:0093 в 2017 році буде складати : 24 569 234, 60 грн., їз застосуванням Кф=2,0, згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25.11.2016 р. №489, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 р. за №1647/2977.

05.09.2017 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровькій області було направлено на адресу гр. ОСОБА_6 лист «Про надання інформації» від 05.09.2017 р. К-189/0-0.38-185/137-17, з тексту якого судом встановлено наступне.

Внесення до Державного земельного кадастру

відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки здійснюється відповідно до пунктів 117, 118, 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.

Починаючи з 01.01.2015 р. згідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання адміністративних послуг органів виконавчої влади через центри надання адміністративних послуг» від 16.05.2014 р. № 523-р. внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки відноситься до переліку адміністративних послуг, які надаються суб'єктами надання адміністративних послуг безпосередньо через Центри надання адміністративних послуг.

В межах м. Дніпропетровська таким органом є: ЦНАП «Правобережний» ОСОБА_1 міської ради (адреса: пр. ОСОБА_18. 75, каб. 105) та ЦНАП «Лівобережний» ОСОБА_1 міської ради (адреса: пр. Газети «Правда» 35).

Так, в листі від 05.09.2017 р. зазначено, що для виконання робіт щодо внесення змін до Державного земельного кадастру стосовно коду цільового призначення земель (КВЦПЗ) ОСОБА_6 необхідно звертатись до одного із вищезазначених Центрів надання адміністративних послуг з відповідною заявою, до якої небхідно додати копію даного листа та електронний документ.

Відповідно до Витягу із технічної документації про нормативної оцінки у земельній ділянки від 07.09.2017 р. №2/060917/03-07, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки: 1; 1,249; 1,433; 1,06. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн: 14 741 540,75.

В матеріалах справи міститься рішення ОСОБА_1 сіської ради від 15.07.2015 р. №4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська», якою вирішено затвердити нормативну грошову оцінку земель м.Дніпропетровська базовою вартістю 1 кв.м землі 306,35 грн.

Введено в дію з 01.01.2016 р. нормативну грошову оцінку земель м.Дніпроптеровська базовою вартість 1 кв.м землі 306,35 грн.

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 27.04.2016 р. №5/7 «Про внесення змін до рішення міської ради від 15.07.2015 р. №4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська» вирішено внести зміни до рішення міської ради від 15.07.2015 р. №4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська», виклавши п.1.2 в такій редакції: «1.2. Нормативну грошову оцінку земель м.Дніпропетровська базовою вартість 1 кв. м землі 306,305 грн., визначену станом на 01.01.2013».

Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться відомості, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено на адресу в.о. начальнка Лівобережної обєднаної ДПІ м.Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_17 лист від 23.06.2017 р. №8-4-0.38-688/107-17 «Про надання інформації», з тексту якого судом встановлено наступне.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: вул.ОСОБА_7 (Комісара Крилова, юуд16-а, площею 0,8784 га, кадастровий номер :04:002:0093, яка перебуває в оренді у гр.ОСОБА_6 для земель промисловості в 2016 році складає: 13 907 080,42 грн.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,87 84 га кадастровий номер :04:002:0093 в 2017 році буде складати 24 569 234,60 грн., із застосуванням Кф=2,0, згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» від 25.11.2016 р. №489, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 р. за №1647/29777.

27.12.2017 р. адвокатом - ОСОБА_19 було направлено на адресу Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області адвокатський запит від 27.12.2017 р. №20171227/1, в прохальній частині якого остання просила надати належним чином засвідчену копію Витягу із технічної документації про норматтивну грошову оцінку земельної ділянки (кадастровий номер :04:002:0093; місце розташування земельної ділянки: м.Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 16- а) на підставі якого складено податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302.

11.08.2017 р. Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було сформовано податкове повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302 з орендної плати за землю в загальному розмірі 737077,04 грн.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і обєктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до ст.21 ПК України визначені обовязки контролюючих органів, серед яких обовязок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Статтею 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.269.1 ст.269 ПК України, платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Відповідно до ст.270 ПК України, об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до ст.271 ПК України, Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.274.1 ст.274 ПК України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.286.1 ст.286 ПК України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.286.6 ст.286 ПК України, за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб:

1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності;

3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Відповідно до ст.ст.288, 289 ПК України визначено особливості нарахування орендної плати за земельну ділянку, а також індексація нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до стю 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

не може бути меншою за розмір земельного податку:

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;

не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.

для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.

Плата за суборенду земельних ділянок не може перевищувати орендної плати.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до ст.289 ПК України, визначається індексація нормативної грошової оцінки земель

Зокрема, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100,

де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних обєктів, крім випадків, передбачених законом.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Право оренди земельної ділянки може відчужуватися, у тому числі продаватися на земельних торгах, а також передаватися у заставу, спадщину, вноситися до статутного капіталу власником земельної ділянки - на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Якщо орендарем земельної ділянки є ініціатор створення індустріального парку, така земельна ділянка або її частини передаються ним у суборенду учасникам індустріального парку відповідно до земельного законодавства України без попереднього погодження з орендодавцем, якщо це не суперечить договору оренди такої земельної ділянки.

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

У разі створення індустріального парку на землях державної чи комунальної власності земельна ділянка надається в оренду на строк не менше 30 років.

Строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років.

Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які є земельними ділянками меліорованих земель і на яких проводиться гідротехнічна меліорація, не може бути меншим як 10 років.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», Відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

витягів з Державного земельного кадастру про обєкт Державного земельного кадастру;

довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території), за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Відомості з Державного земельного кадастру, внесені або перенесені до нього з Державного реєстру земель після 1 січня 2013 року, надаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у формах, зазначених у абзацах другому - пятому частини першої цієї статті, також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг та уповноваженими посадовими особами виконавчих органів місцевого самоврядування.

Користування відомостями з Державного земельного кадастру також може здійснюватися у формі надання доступу до нього в режимі читання.

Доступ до Державного земельного кадастру в режимі читання надається органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам і підрозділам Служби безпеки України, що здійснюють контррозвідувальну діяльність та боротьбу з тероризмом, банкам та особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок та Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки надаються у формі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку може бути виданий будь-яким Державним кадастровим реєстратором, адміністратором центру надання адміністративних послуг, уповноваженою посадовою особою виконавчого органу місцевого самоврядування.

Порядок доступу нотаріусів до Державного земельного кадастру встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку.

Віповідно до п.3 розділу ІІ «Нормативно грошова оцінка земель населених пунктів», Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 р. №489, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 р. за № 1647/29777 індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. №105, До Державного земельного кадастру вносяться такі відомості про земельні ділянки: 1) кадастровий номер згідно з пунктом 30 цього Порядку;

2) місцезнаходження (адреса); 3) опис меж із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності; 4) площа; 5) міри ліній по периметру;

6) координати поворотних точок меж; 7) дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі із зазначенням пунктів прив'язки; 8) дані про якісний стан земель та бонітування ґрунтів згідно з підпунктами 7 і 9 пункту 22цього Порядку; 9) відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка, згідно з пунктами 21-23 цього Порядку;

10) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель): категорія земель згідно з підпунктом 6 пункту 22 цього Порядку; цільове призначення згідно з документацією із землеустрою; вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель згідно із частиною п'ятою статті 20 Земельного кодексу України; 11) склад угідь згідно з підпунктом 7 пункту 22 цього Порядку із зазначенням контурів будівель і споруд, їх найменування; 12) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки згідно з пунктом 23 цього Порядку; 13) відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди: координати поворотних точок меж; міри ліній по периметру; площа; вид земельного сервітуту згідно із статтею 99 Земельного кодексу України та його зміст; інформація про документи, на підставі яких встановлено сервітут чи право суборенди (назва, дата та номер рішення про затвердження технічної документації із землеустрою згідно із статтею 55-1 Закону України "Про землеустрій", найменування органу (особи), що його прийняв), електронні копії таких документів; відомості про зареєстровані права сервітуту та суборенди відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 14) нормативна грошова оцінка: значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель; 15) інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку: назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів; інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; 16) інформація про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, третіх осіб, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, судом при розгляді зазначеної справи було досліджено долучені до матеріалів справи копії зазначених вище первинних документів, які стали підставою для формування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302.

Так, суд зазначає, що 20 вересня 2017 року на підставі договору дарування, посвідченого 20.09.2017р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованим в реєстрі за №2489, об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Оцупа Олександра (до перейменування - вул. Крилова комісара), будинок 16 а, що складається з: виробничого корпусу, літ. А-1, А1-1, загальною площею 135,9 кв.м., гаража літ. Б-1 загальною площею 40,8 кв.м., прохідної літ.В-1, загальною площею 17,2 кв.м., убиральні літ.Г, складу Д-1 загальною площею 36,9 кв.м., навісу літ.Е , огорожі 1,2, було відчужено ОСОБА_6 на користь ОСОБА_20.

В підтвердження вищезазначеного, позивачем було надано договір дарування від 20.09.2017 р., та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №97878424 від 20.09.2017 р., копії яких містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №143834280 від 02.11.2018 р. власником вищезазначеного нерухомого майна станом на 02.11.2018 р. є ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 2568 (НМТ 072270, НМТ 072271), виданого 26.09.2017 р.. видавник: ОСОБА_9, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, копія якого міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи, стосовно викладених вище обставин, містяться відомості, що 28.09.2017 р. позивач - ОСОБА_6 письмово повідомив Лівобережну обєднану державну податкову інспекцію м.Дніпра Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про перехід права власності на будівлі, що розташовані на орендованій земельній ділянці та припинення договору оренди землі.

При цьому, матеріали справи не містять будь-якого доказу щодо повідомлення Дніпровської міської ради позивачем про розірвання укладеного договору оренди земельної ділянки від 20.07.2010 р., як не містять і доказів передачі наведеної земельної ділянки Дніпровській міській раді за відповідним актом приймання-передачі.

Судом також встановлено, матеріалами справи підтверджено, шо 21.08.2017р. Центром надання адміністративних послуг м.Дніпра ОСОБА_6 було видано Витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за вих.№330/0/197-17 від 18.08.2017 р., сформований Відділом у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

З тексту зазначеного вище Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за вих.№330/0/197-17 від 18.08.2017 р. судом встановлено, що у відповідних графах зазначено наступне:, так в графі «цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ)» зазначено: «інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру»; в графі «Коефіцієнт Кф» зазначено: « 2.00»; в графі «нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн зазначено: «24 569 234.60».

Відповідно до отриманого Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 07.09.2017р. за вих.№2/060917/03-07, нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 14741540,76 грн.

При цьому, суд зазначає, що з інтегрованої картки платника податку з аналітичної ситсеми ДФС за період з 2013 р. по 2017 р. судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивачем ОСОБА_6 за період 2017 р. було частково сплачено суму визначену за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 11.08.2017 р. №13645-1302, а саме в сумі 260 947,53 грн., що підтверджується як витягом з данної інтегрованої картки платника податку ОСОБА_6, наданої представником контролюючого органу під час судового розгляду справи 13.02.2019 р., так і відповідними платіжними документами про сплату орендної плати за землю за період 2017 р., (а.с. 9 55 Т.№2).

Водночас, оскільки в матеріалах справи відомостей щодо розірвання договору оренди від 20.07.2010 р. укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 міською радою не міститься, та будь-якого акта приймання-передачі визначеної за договором оренди від 20.07.2010 р. позивачем надано до суду не було, суд вважає, що контролюючий орган щодо нарахування податкового зобовязання в сумі 476129,51 грн., із застосуванням нормативно грошової оцінки земельної ділянки в сумі 24 569 000,00 грн., діяв правомірно, та з урахуванням Витягу нормативно грошової оцінки від 18.08.2017 р.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передачені Конституцією та законами України.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Детальний аналіз сукупності всіх наданих до суду документів, які наявні в матеріалах справи ставить під сумнів доводи позивача ОСОБА_6, які покладені в основу щодо протиправності сформованого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302, та дозволяє суду прийти до висновку про відсутність з боку позивача обґрунтування належними доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України незаконного та необґрунтованого характеру оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302.

А відтак, викладене вище має наслідком наступне. Враховуючи здійснену позивачем часткову оплату орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 26 947,53 грн., оскаржуване податкове повідомлення-рішення №13645-1302 від 11.08.2017 р. на суму в частині 476129,51 грн., є прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції від 30.01.2018 р. № 0.0.952414336.1 за подання адміністративного позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 6 730,78 грн. (шість тисяч сімсот тридцять грн., 78 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_6 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада про, з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 17.12.2018 р., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302, з орендної плати за землю в загальному розмірі 737077,04 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового присудження здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 2 500 грн. (дві тисячі пятсот грн., 00 коп.).

Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_6 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпровська міська рада про, з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 17.12.2018 р., визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2017 р. №13645-1302, з орендної плати за землю в загальному розмірі 737077,04 грн. здовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за №13645-1302 від 11.08.2017 р. про визначення суми податкового зобовязання за платежем: орендна плати з фізичних осіб (код платежу: 18010900) у податковому періоді: 2017 р. в сумі 260 947,53 грн., сформоване Головним управлінням Державної фіскальної служби України відносно ОСОБА_6.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області () документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 500,00 грн. (дві тисячі пятсот грн., 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22 лютого 2019 року.

Суддя ОСОБА_21