Справа № 2-а-4707/11
Суддя: Кухта В. О.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №6-а/748/37/19
Єдиний унікальний № 2-а-4707/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді: Кухти В.О.,

секретарі: Сидор А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження за постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2011 року у справі № 2-а-4707/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання витини певні дії, в якій просить замінити стягувача на її як правонаступника, мотивуючи свою вимогу тим, що 22 квітня 2013 року померла стягувач ОСОБА_2 і вона є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину.

В судове засідання заявниця не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити.

Боржник Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації, належним чином повідомлений, не забезпечив явку свого представника в судове засідання.

Заінтересована особа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі її представника.

Заінтересована особа Головне управління державної казначейської служби України у Чернігівській області, не забезпечила явку свого представника в судове засідання, надала заяву про розгляд справи без участі її представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 379 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.05.2011 року, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації щодо ненарахування та виплати ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - неправомірними. Зобовязано управління Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної грошової допомоги, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, у зоні посиленого радіоекологічного контролю, в розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, згідно ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 24 вересня 2010 року по 24 березня 2011 року, з урахуванням виплачених сум за вказаний період.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Частиною 1 ст. 264 КАС (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року), яка кореспондується із ч. 1 ст. 379 КАС (у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року) передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 Цивільного кодексу).

У відповідності до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст.1219 Цивільного кодексу не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

При цьому, статтею 1227 Цивільного кодексу визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, право на отримання заборгованості з пенсії правонаступник має у випадку, якщо пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, однак не отримана померлим.

Аналогічна правова позиція наведена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 березня 2017 року у справі №673/1097/16.

Як вбачається з листа Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, постанова Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.05.2011 по справі № 2-а-4707/11 до Головного управління не надходила та на обліку не перебуває.

Відповідно до повідомлення Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 11.04.2019, вказане вище рішення на обліку не перебуває.

22 квітня 2013 року померла ОСОБА_2 /а.с.4/. Після її смерті відкрилась спадщина.

Спадкоємицею після померлої ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1, яка прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі державним нотаріусом Чернігівської районної державної нотаріальної контори, за № 3-747 /а.с.78.

Таким чином, неодержана за рішенням суду пенсія, що належала ОСОБА_2 і залишилися нею не одержаною в зв'язку із її смертю, повинна бути виплачена її правонаступнику дочці ОСОБА_1.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі «ОСОБА_3 проти України» (заява № 40450/04) зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Отже, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, посилання відповідача на те, що замінити сторону виконавчого провадження можливо лише за обов'язкової умови відкриття виконавчого провадження, є безпідставними.

Аналогічна правова позиція наведена постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 686/15913/17, від 24 травня 2018 року у справі №2а-7560/11.

Виходячи з положень ч.4 ст.379 КАС України є можливою заміна стягувача до відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулась до суду може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, слід замінити сторону виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_2 на її правонаступника: ОСОБА_1.

Керуючись ст. 5, 243, 379 КАС України, ст. 1,15 Закону України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача - ОСОБА_2, у виконавчому провадженні щодо виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.05.2011 року по справі № 2-а-4707/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання витини певні дії, її правонаступником ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Чернігівській районний суд протягом пятнадцяти днів після її проголошення суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя В.О. Кухта