Справа № 260/1240/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3512/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року в справі №260/1240/19 (суддя Плеханова З.Б., м. Ужгород, повний текст рішення складено 04.03.2019) за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,-

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, в якому просила: а) визнати протиправною бездіяльність Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області та Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області щодо не оформлення ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України в 26.06.1992 №2503-ХІІ;

б) обов'язати Міжгірський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області та Головне управління Державної міграційної служби у Закарпатській області оформити та видати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від26.06.1992 №2503-ХІІ.

в) відповідно до ст. 371 КАС України для забезпечення реалізації порушених прав допустити рішення до негайного виконання.

Рішенням від 27 лютого 2019 року Закарпатський окружний адміністративний суд у задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував дію двох груп нормативно-правових актів Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а також Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, яке має силу закону.

Скаржник зазначає, що, виходячи із змісту відповідей відповідачів на заяви позивача щодо видачі паспорта у формі книжечки, запропоновано оформити паспорт громадянина України згідно з Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та Постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015, тобто фактично відмовлено в оформленні та видачі паспорта дитині у вигляді паспорта-книжечки.

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо неможливості відповідачів видати паспорт дитині за відсутності заяви та необхідних документів, оскільки відповідачі підтверджують, що з листопада 2016 такі документи не приймаються, чим підтверджується бездіяльність відповідачів щодо не оформлення дитині паспорта у формі книжечки.

Крім того, вважає, що суд першої інстанції помилково не врахував висновки ОСОБА_3 Верховного Суду, викладені у постанові від19.09.2018 у зразковій справі №Пз/9901/2/18.

Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області подало відзив на апеляційну скаргу, який мотивовано тим, що листами відповідачами не відмовлено у оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивачем та його законним представником не використано право на звернення до територіального підрозділу міграційної служби із заявою-анкетою про надання адміністративної послуги та необхідними документами. Вважає, що оскільки право позивача на оформлення та видачу паспорта відповідачами не порушено, позивна вимога щодо зобовязання оформити та видати такий є передчасною та задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується наступне.

ОСОБА_1, є матір'ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідно до ч. 1 ст. 242 Цивільного кодексу України є її законним представником, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 18 липня 2002 року №1-ФМ 145775 (а.с.10).

01 жовтня 2018 року ОСОБА_1 як законний представник, звернулась до Міжгірського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області та Головного Управління Державної міграційної служби у Закарпатській області із заявою з проханням оформити і видати дитині паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХП без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Також просила не передавати персональні дані їхньої дитини до ЄДДР і не присвоювати їй УНЗР або будь-які інші ідентифікатори особи. Облік вести виключно за іменем, прізвищем і по-батькові, тобто за раніше встановленими формами.

У заяві позивач просила відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надіслати письму відповідь на їхню адресу та зазначили, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта у формі книжечки буде надано у разі позитивної відповіді на заяву (а.с.13).

Листом Міжгірського РВ ДМС України в Закарпатській області від 05 жовтня 2018 року №157 надано відповідь на звернення позивача, в яких відповідач-1 зазначив, що постановою від 25 березня 2015 року №302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, відповідно до якого обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто та визначеного пунктом 35 Порядку переліку необхідних документів. Додатково проінформовано позивача, що пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ також передбачено подання обов'язкового переліку документів. Заявникам роз'яснено, що для оформлення паспорта громадянина України необхідно особисто звернутися до територіального підрозділу органу міграційної служби за місцем реєстрації/фактичного проживання та надати передбачену законодавством заяву з переліком необхідних документів. (а.с.14-15).

Аналогічні за змістом роз'яснення надані Головним управлінням ДМС України в Закарпатській області в листі за результатами розгляду звернення позивача від 01 жовтня 2018 року (а.с.16-17).

Вважаючи, що відповідачі допустили бездіяльність, оскільки не видали неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки за поданою ним заявою, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, керувався тим, що звертаючись до відповідачів із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України заявник та його законний представники подали заяву довільної форми в порядку Закону України «Про звернення громадян», яка не відповідає вимогам, встановленим до заяви про видачу паспорту та не надали необхідні документи для оформлення паспорта, а зазначили, що копія свідоцтва про народження і дві фотокартки будуть подані у разі позитивної відповіді на заяву.

Відтак, в даному випадку відсутня бездіяльність відповідачів, оскільки на підставі поданої заяви, за відсутності будь-яких даних щодо особи та за відсутності необхідних документів (свідоцтва про народження; двох фотокарток розміром 35х45 мм) відповідачі позбавлені можливості видати паспорт громадянина України будь-якого зразка.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно з пунктами 2 та 3 якого, паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Пунктом 13 Положення про паспорт громадянина України встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

З 06.12.2012 набрав чинності Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон № 5492-VI), яким визначено правові та організаційні засади видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов'язки осіб, на ім'я яких видані такі документи.

Частиною 1 статті 4 Закону №5492-VI встановлено, що Єдиний державний демографічний реєстр це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і оформлення такого передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» від 14.07.2016 № 1474-VIII, який набрав чинності з 1 жовтня 2016 року, (далі - Закон № 1474-VIII) статтю 13 Закону № 5492-VI доповнено частиною 3 наступного змісту: «Паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій. Посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідчення водія не містять безконтактного електронного носія».

Також Законом № 1474-VIII частину 2 статті 21 Закону № 5492-VI викладено в такій редакції: «Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобовязаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.»

Кабінету Міністрів України пунктом 7 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1474-VIII доручено у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, затверджено зразок бланка, технічного опису та Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

Згідно з пунктами 1-3 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою № 302, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, (надалі - Порядок № 302) паспорт громадянина України (надалі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобовязаний отримати паспорт.

Підпунктом 1 пункту 7 Порядку № 302 встановлено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктами 14 та 32 Порядку № 302 закріплено перелік інформації про особу, на імя якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 302 керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС визначає працівників, які здійснюють функції з прийняття документів, оформлення заяв-анкет та видачі паспорта, і працівників, які здійснюють функції з оформлення паспорта (розгляд заяви-анкети, ідентифікація особи та прийняття рішення).

Таким чином, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов'язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема, щодо дотримання форми заяви, є обов'язковим.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 07.11.2018 (справа №820/3327/16).

Аналізуючи зміст заяви позивача від 01.10.2018, яка подана та зареєстрована Міжгірським районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області, то такі за формою і змістом не відповідають вимогам до заяви-анкети, яка є підставою для вчинення територіальними органами і підрозділами ДМС відповідних дій/прийняття рішень щодо оформлення паспорта громадянина України встановленого зразка. Такі за суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Постановою № 302, до заяв не долучено законодавчо встановлених документів, що є передумовою для розгляду питання щодо видачі паспорта у формі паспортної книжечки.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Таким чином, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд поданої позивачем заяви від 01.10.2018 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з роз'ясненням законодавчо визначеного алгоритму дій, необхідних для отримання паспорта громадянина України, не є порушенням прав позивача та її неповнолітньої дитини з боку відповідачів, оскільки, заява про видачу (оформлення) паспорта громадянина України не подавалась та не розглядалась.

Як вбачається з матеріалів справи жодного рішення про відмову чи видачу неповнолітньому паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідачі не приймали.

Щодо долученої до матеріалів справи заяви про оформлення паспорта громадянина України від 27.11.2018, яка підписана позивачем та її неповнолітнім сином, та до якої додатками зазначені заява-анкета, копія свідоцтва про народження та дві фотокартки, то суд апеляційної інстанції зауважує, що така не зареєстрована у встановленому порядку, а тому, на переконання суду, не може розглядатись як така, що була подана, і за наслідком подання якої рішення уповноваженими особами не приймалось.

За таких обставин, відсутність факту подачі заяви у встановленому порядку робить передчасним звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності щодо оформлення паспорта та зобов'язання видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України раніше встановленого зразка - у вигляді паспортної книжечки, форма якого затверджена Постановою Верховної Ради України № 2503 від 26.06.1992.

Отже, суд першої інстанції дійшов підставного та обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо аргументів скаржника про необхідність застосування висновків ОСОБА_3 Верховного Суду, викладених у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), то суд апеляційної інстанції зауважує, що дана справа не відповідає ознакам типової справи, визначених у вказаному рішенні, оскільки у спірних правовідносинах відсутня відмова відповідачів видати паспорт у вигляді книжечки.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року в справі №260/1240/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повне судове рішення складено 25.04.2019.