Справа № 226/859/19
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/859/19
Провадження № 2-а/226/11/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Попенко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції в Донецькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 виклад вимог позивача.

Постановою відповідача ДПО18 № 409953 від 17.03.2019 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП), та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 гривень. За змістом постанови позивач 17.03.2019 о 9-00 в н.п.Гродівка по вул.Донецькій біля буд.19 керував транспортним засобом ЗАЗ 110558-42 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, який своєчасно не пройшов технічний огляд, що є порушенням п.31.3б Правил дорожнього руху України. З притягненням до адміністративної відповідальності позивач не згодний. Він дійсно не мав при собі документів на підтвердження проходження обовязкового технічного контролю автомобіля, яким керував, але цей автомобіль йому не належить, він не є особою, відповідальною за проходження техогляду. Автомобіль був у справному стані та на час предявлення позову пройшов техогляд. Отже, постанова відповідача є незаконною, тому просить скасувати її.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представником позивача у позовній заяві висловлене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, також подане клопотання про розгляд справи без його участі.

Позивачем ОСОБА_1 так само подане суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Від відповідача, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, жодних клопотань, як само й відзиву на позов, не надійшло.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

01.04.2019 ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, розгляд справи по суті призначено на 11.04.2019, відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву.

11.04.2019 судове засідання у справі було відкладене на 25.04.2019 у звязку із неявкою відповідача.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

17.03.2019 поліцейським СРПП Кальміуського ВП центрального відділу поліції в Донецькій області ОСОБА_2 було прийняло постанову серії ДПО18 № 409953 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 гривень.

Зі спірної постанови вбачається, що 17.03.2019 о 9-00 водій ОСОБА_1 у с.Гродівка по вул.Донецькій біля б.19 керував автомобілем ЗАЗ 1105, реєстраційний номер НОМЕР_1, який підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно цього не пройшов, чим порушив п.31.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП. Дана постанова містить відомості про отримання позивачем її копії на місці складання. Протокол про адміністративне правопорушення у справі не складався.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САЕ115733, автомобіль НОМЕР_2, належить ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами водійське посвідчення АБП № 230853, видане 26.03.1983, за категорією транспортних засобів «В».

22.03.2019 автомобілем НОМЕР_3, пройдено перевірку технічного стану, про що ТОВ «Добробут-Авто» складено протокол № 00806-00097-19.

V. Оцінка суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст.52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Встановленим у справі фактам та обставинам справи відповідають правовідносини, які регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частина третя статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за керування транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Згідно з п.31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Позивачем не заперечене, що автомобіль, що перебував під його керуванням під час виникнення спірних правовідносин, підлягає обовязковому технічному контролю.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обовязковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю транспортних засобів визначений постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137, якою затверджено Порядок проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до п.п.1, 11 вказаної постанови замовником проведення обовязкового технічного контролю може бути власник транспортного засобу або уповноважена ним особа.

Згідно зі ст.33 Закону України «Про дорожній рух» обовязок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників.

Суд вважає слушними доводи позивача про те, що він не є відповідальною особою за проходження автомобілем техогляду, оскільки на нього не покладено обовязку проведення такого огляду внаслідок відсутності права власності на автомобіль.

Разом із тим, відповідальність, що настає за ч.3 ст.121 КпАП України, передбачена не за факт відсутності документу про технічний огляд як такого, а саме за факт керування транспортним засобом, який підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно цього не пройшов. Отже, у випадку, коли водієві відомо, що автомобіль, керувати яким він планує, не пройшов обовязкового технічного контролю, водій має відмовитися від здійснення керування таким автомобілем, а якщо він не обізнаний про такі обставини перед початком керування зясувати, чи підлягає конкретний автомобіль обовязковому технічному контролю, і якщо так, то чи проведено такий контроль.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про відсутність документів, що підтверджують проведення обовязкового технічного контролю автомобіля, під час керування ним цим автомобілем. Більш того, обовязковий технічний контроль автомобіля був здійснений в подальшому, 22.03.2019, про що позивачем додано до матеріалів справи відповідний протокол.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідач як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав законні підстави вимагати від позивача, що був зупинений під час керування автомобілем, пред'явлення документа, який підтверджує факт проходження автомобілем обовязкового технічного контролю. І є доведеним той факт, що такого документу позивач ОСОБА_1 на вимогу поліцейського не надав внаслідок його відсутності, що призвело до законного прийняття відповідачем оскаржуваної постанови з приводу беззаперечно вчиненого адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, із застосуванням адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які б спростували факт наявності адміністративного правопорушення, та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, суду не надано та не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 243-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (85321, Донецька область, м. Мирноград, м-н Молодіжний, 30/52, РНОКПП НОМЕР_4) до поліцейського СРПП Кальміуського ВП центрального відділу поліції в Донецькій області ОСОБА_2 (87523, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Контрольна, 54) про скасування постанови серії ДПО18 № 409953 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.121 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ж.Є. Редько