Справа № 490/3706/19
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/134/2019 Справа № 490/3706/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України та помістити в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та видворити громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав обставини позову , пояснив, що є громадянином Узбекистану та приїхав в грудні 2013 року в Україну в м.Скадовськ до своєї дівчини і з тих пір до Узбекистану не повертався. При досягненні 45 років не виїзджав до Узбекистану для заміни паспорту та вклеювання фото, отже не має дійсного паспорту . Після звільнення з місць позбавлення волі одразу був затриманий працівниками позивача. Просив відстрочити виконання рішення суду , щоб він мав можливість з`їздити у Скадовськ , побачися з дівчиною, відсвяткувати Пасху , зібрати речі , після чого обіцяв повернутися.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

26.04.2019 року співробітниками відділу боротьби зі злочинами, пов`язаними з торгівлею людьми ГУНП в Миколаївській області був виявлений та доставлений в приміщення відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення УДМС України в Миколаївській області громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України без жодних документів, які б давали його право на виїзд з України.

09.04.20149 року на адресу УДМС України в Миколаївській області надійшло подання за вих. № 425/21-2019 від 09.04.2019 року від ВБЗПТЛ ГУНП в Миколаївській області, щодо вжиття заходів та прийняття рішення про поміщення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ПТПІ та ініціювання питання примусового видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України. За інформацією, що викладено в поданні, відомо, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.04.2019 року звільнився з Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93», який засуджений 11.10.2018 року Скадовським РС Херсонської області до позбавлення волі за ч. 2ст. 185 КК України. Як зазначено в подані, суспільна небезпека перебування громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , полягає у тому, що за оперативною інформацією іноземець націлений на продовження злочинної діяльності, а саме вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, здебільшого пов`язаними з крадіжками.

В свою чергу, УДМС України в Миколаївській області було направлено запит № 4801.6/3233-19 від 10.04.2019 року до територіальних органів ДМС України щодо підтвердження або відсутності інформації стосовного документування паспортом громадянина України, реєстрації місця проживання, прийняття рішення про примусове повернення тощо відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до наданих відповідей, громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеним у запиті переліком документів органами міграційної служби документований не був, за обліками не значиться.

Співробітниками ВОЗНМРВ УДМС України в Миколаївській області було складено Довідку про особу від 26.04.2019 року відносно громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено адміністративний протокол № ММК 000234 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП та прийнято рішення від 26.04.2019 року про поміщення до ПТПІ громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до наданих письмових пояснень громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній прибув на територію України 25.12.2013 року. Працював на території України не офіційно, проживав у м.Скадовськ. Паспортний документ громадянина Республіки Узбекистан був терміном дії до 2016 року, але дана інформація не підтверджена, адже при собі документів іноземець не має.

Згідно пункту 7 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773 (Далі - Закон №3773) - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Частиною 1 статті 26 Конституції України та статтею 3 Закону № 3773 визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України,- за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Пунктом 7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22 січня 2018 року № 38/77) передбачено підстави для подання позову про примусове видворення іноземців, зокрема, якщо іноземець, стосовно якого прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не виїхав з України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення, за винятком випадків, коли особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, - до набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до імперативних приписів статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п. 3 ч. 4 статті 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення за межі території України.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ч. 3ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до між -народного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,ст. 13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Судом також встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, які потребує додаткового захисту. Зі слів відповідача, з відповідними заявами до працівників ДМС України він не звертався.

Крім того, відповідач не підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобода бо ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Інструкція № 141).

Згідно з пункту 12 Розділу Інструкції № 141іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Згідно ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відтак, з аналізу зазначених норм, суд доходить висновку, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно перебуває в Україні, не має підтверджуючих особу документів, не має законного джерела існування, власності та родинних зв`язків на території України, а тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд не може взяти до уваги пояснення відповідача стосовно перенесення розгляду справи на пять днів після закінчення вихідних днів, оскільки відповідно до вимог ст 289 КАС Україри справи визначеної категорії розглядаються судом у день їх надходження , а крім того, враховуючи характеризуючі матеріали стосовно особи відповідача, наявні в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 244, 246, 250, 289, 371 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задовольнити.

Затримати з метою ідентифікації громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства на строк необхідний для ідентифікації, але не більше ніж на 6 (шість) місяців.

Примусово видворити за межі території України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині затримання з метою ідентифікації громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасово перебування іноземців та осіб без громадянства на строк необхідний для ідентифікації.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного судушляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Гуденко О.А.