Справа № 805/1730/17-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2019 року

Київ

справа № 805/1730/17-а

адміністративне провадження №К/9901/41848/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2017 (суддя Толстолуцька М.М.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 (судді Чебанов О.О., Сіваченко І.В., Шишов О.О.)

у справі № 805/1730/17-а

за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про скасування наказів та визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі - позивач, ПАТ«АПК-Інвест») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс ВПП ДФС), в якому з урахуванням доповнення позовних вимог, просило суд визнати протиправними та скасувати наказ Офісу великих платників податків державної фіскальної служби № 686 від 06.04.2017 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з урахуванням наказу Офісу великих платників податків державної фіскальної служби № 822 від 20.04.2017 року; визнати протиправними дії Офісу великих платників податків державної фіскальної служби із проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі наказу № 686 від 06.04.2017 року з урахуванням наказу Офісу великих платників податків державної фіскальної служби № 822 від 20.04.2017 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2017, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017, адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, вважаючи, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документального підтвердження, які надані у відповідь на письмовий запит податкового органу. Якщо ці пояснення неповні, необґрунтовані або документально не підтверджені у податкового органу є право на призначення перевірки. Крім того, перевірка тривала до 25.04.2016, а відтак у позивача була можливість реалізувати право бути присутнім при перевірці. Запити про надання інформації направлялися податковим органом щодо всіх періодів, які перевірялися, а суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність направлених запитів за періоди квітень 2016 року та жовтень 2016 року. Твердження позивача, що ним не отримувалися письмові запити не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем 11 квітня 2017 року отримано лист Офісу великих платників податків державної фіскальної служби з повідомленням від 06.04.2017 за № 8/28-10-47-08 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з копією наказу № 686 від 06.04.2017.

Початок проведення перевірки було призначено на 10.04.2017, протягом п'ятнадцяти робочих днів. Підставами проведення перевірки Офіс великих платників податків державної фіскальної служби визначив як отримання від Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» пояснень з їх документальним підтвердженням на листи Запоріжського управління Офісу великих платників податків державної фіскальної служби від 28.02.2017 за № 12040/710/28-10-47-08 по взаємовідносинам з ТОВ «Агро Сад Компані» за квітень-червень 2016 та від 19.01 2017 за № 3075/10/28-10-47-08 по взаємовідносинам з ТОВ «Украгро торг» за травень, жовтень 2016 не у повному обсязі.

Позивачем зазначалося, що запит від 28.02.2017 за таким номером та періодом не отримував. Разом з тим, підтвердив отримання від Офісу великих платників податків державної фіскальної служби запит від 28.02.2017 за № 12040/10/28-10-47-08 по взаємовідносинам з ТОВ «Агро Сад Компані» за травень-червень 2016 року (вх. №732 від 07.03.2017). На виконання цього запиту позивачем на адресу Запорізького управління Офісу великих платників податків державної фіскальної служби було направлено відповідь за № 264 від 24 березня 2017 року та пакет документів із переліку запитаних.

Також, по взаємовідносинам з ТОВ «Украгро торг» на отриманий запит від 19.01 2017 за № 3075/10/28-10-47-08 позивачем направлена відповідь за № 73 від 02.02.17 року та копії документів з переліку запитаних.

Вхідною кореспонденцією від 18.04.2017 за № 120 позивачем зареєстровано лист від 12.04.2017 року за № 20657/28-10-47-08 державної фіскальної служби про надання документів, в якому зазначалось, що відповідно до наказу № 686 від 06.04.2017 триває документальна позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Агро Сад Компані» за період квітень-червень 2016 року та ТОВ «Украгро торг» за період травень, жовтень 2016 року, та просила надати сертифікати якості та інші документи на підтвердження якості придбаного товару і Табелі робочого часу працівників ПАТ «АПК-ІНВЕСТ». Надання таких документів в вище зазначених запитах було відсутнє.

В подальшому, 25.04.2017 року на адресу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» надійшов лист Запорізького управління Офісу великих платників податків державної фіскальної служби № 822 від 20.04.2017 року про внесення змін до наказу № 686 від 06.04.2017 року, а саме: у зв'язку з неповним переліком листів, що направлялись до ПАТ «АПК-ІНВЕСТ» констатуючу частину наказу викласти в наступній редакції: «У зв'язку з неповним переліком листів, що направлялись до ПАТ «АПК-ІНВЕСТ» з метою отримання пояснень та їх документального підтвердження на листи Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 28.02.2017 № 12040/10/28-10-47-08, Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 04.07.2016 року № 12307/10/05-16-14-02 по взаємовідносинах з ТОВ «Агро Сад Компані» (), Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 19.01.2017 за № 3075/10/28-10-47-08 та від 28.02.2017 № 11887/10/28-10-47-08 по взаємовідносинам з ТОВ «Украгро торг» не у повному обсязі…».

Відповідач вказував на технічну помилку, допущену в номері листа від 28.02.2017 за № 12040/10/28-10-47-08 при складанні наказу № 686 від 06.04.2017 року, а саме : замість цифри 10 було вказано 710. Відносно запитів зазначив, що контролюючим органом всі запити вказані в наказі № 822 від 20.04.2017 року були дійсно направлені позивачу і отримані відповіді від нього.

Внесення змін до наказу № 686 від 06.04.2017 року обґрунтовував Наказом ДФС України від 03.06.2015 року, яким затверджено методичні рекомендації, відповідно до п.4.6 документ складається з двох частин: констатуючої та розпорядчої. У констатуючій частині вказується в стислій формі підстави, обґрунтування, мету виданого документа.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідь на запит Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 28.02.2017 № 12040/10/28-10-47-08 позивачем надана відповідачу 24.03.2017 року за № 264; на запит Красноармійської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 04.07.2016 року № 12307/10/05-16-14-02 позивачем надана 11.06.2017 року за № 417; на запит Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 19.01.2017 за № 3075/10/28-10-47-08 відповідь позивачем надана 02.02.2017 за № 73; та на запит Запорізького управління Офісу ВПП ДФС від 28.02.2017 № 11887/10/28-10-47-08 відповідь позивачем надана 24.03.2017 року за № 263.

Представником ПАТ «АПК-ІНВЕСТ» було наголошено, що оскаржуваний наказ № 686 від 06.04.2017 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки призначеної з 10.04.2017 року, позивачем отримано 11.04.2017 року, про що свідчать роздруковані відомості з сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Окрім того, незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов'язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України. Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з доводами касаційної скарги в частині того, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

При цьому, положення пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначають, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Відповідно до абзацу другого пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі № 21-425а14, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Таким чином, невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що проведення перевірки розпочалося з 10.04.2017, в той час як наказ та повідомлення про проведення такої перевірки отримане позивачем 11.04.2017. Тобто з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник не був ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що в наказі про проведення перевірки зазначено період, що перевіряється, відмінний від періоду щодо якого запитувалися документи в письмових запитах про надання інформації.

Формою реалізації повноважень податкового органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про існуючі порушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування тієї інформації, яка є у податкового органу, при чому достовірність такої інформації про порушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення порушення та формування висновків про це можливе лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Тому наведення у запиті з посиланням на інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про порушення з боку платника податків, передбачає наявність інформації, яка потребує додаткової перевірки, яку можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведеного аналізу після її отримання. Разом з тим, зазначення податковим органом в наказі про проведення перевірки періоду, за який ним не запитувалася інформація, порушує право платника податку, оскільки такий позбавлений можливості спростувати наявну у податкового органу інформацію про можливі порушення, позаяк документи та пояснення за вказаний період податковим органом не запитувалися.

Крім того, обґрунтування, наведені відповідачем у касаційній скарзі, містять вимоги здійснити переоцінку встановлених судами обставин справи, а також додатково перевірити докази, що не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом касаційної інстанції).

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26.05.2017 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі № 805/1730/17-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко