Справа № 420/286/19
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/286/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Дьякова В.О. (за ордером)

представника відповідача - Яківець М.В. (по довіреності)

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.10.2018 року № №.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані тим, що між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в 2016 році укладений договір фінансового лізингу щодо передачі позивачу в платне володіння та користування нерухомого майна вартість 460072168 грн., який в 2017 році за ініціативою банку розірваний, а об'єкт лізингу повернутий власнику - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». При цьому, операції банків та фінансових установ з постачання майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно звільняються від оподаткування податком на додану вартість у відповідності до положень п. 197.12 ст. 197 Податкового кодексу України, а тому і повернення майна банку на його вимогу також звільнене від оподаткування податком на додану вартість. Також, відсутні підстави, в даному випадку для застосування до позивача штрафних санкцій за не реєстрацію податкової накладної в ЄРПН з підстав звільнення цієї операції від оподаткування.

Представник відповідача в судове засідання з'явився. Відзив на позовну заяву (аркуші справи 205-206) обґрунтований тим, що між позивачем та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в 2016 році укладений договір фінансового лізингу щодо передачі позивачу в платне володіння та користування нерухомого майна вартість 460072168 грн., який в 2017 році за ініціативою банку розірваний та об'єкт лізингу повернутий власнику - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а оскільки повернення матеріальних активів за договором фінансового лізингу вважається постачанням товарів та для ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП», який повертає об'єкт фінансового лізингу Банку без придбання такого об'єкту у власність, така операція прирівнюється до зворотного продажу, позивач мав визначити зобов'язання з податку на додану вартість за цією операцією та зареєструвати податкову накладну.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач знаходиться на обліку як платник податків в Чорноморській ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, є платником податку на додану вартість, здійснює діяльність з оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

ГУ ДФС в Одеській області в період з 23.05.2018 року по 06.06.2018 року проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» щодо податкового, валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 31.03.2018 року, за результатами якої складений акт перевірки №1293/15-32-14-01/39681732 від 13.06.2018 року (аркуші справи 47-99).

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. п. «а» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1, 187.6 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, п. 2 ст. 3 п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 5, 8, 12, 14 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307, що призвело до завищення від'ємного значення з податку на додану вартість та заниження податку на додану вартість на суму 92322118 грн.; п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України в частині не здійснення реєстрації податкової накладної на суму податку на додану вартість - 86391329 грн.

Позивач не погодився з висновками акту перевірки №1293/15-32-14-01/39681732 від 13.06.2018 року та подав до ГУ ДФС в Одеській області заперечення, проте висновки акту перевірки податковим органом залишені без змін (аркуші справи 103-132).

За результатами оскарження в адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень, винесених на підставі акту перевірки №1293/15-32-14-01/39681732 від 13.06.2018 року, скарга позивача задоволена частково, податкові повідомлення рішення, винесені 05.07.2018 року скасовані та винесені нові податкові повідомлення-рішення від 04.10.2018 року № №, які є предметом оскарження в цій справі (аркуші справи 133-144).

На підставі виявлених під час перевірки порушень, ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість: за податковими зобов'язаннями на суму 86391329 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 21597832 грн.(аркуші справи 147-148); податкове повідомлення-рішення № від 04.10.2018 року, яким до позивача застосований штраф у розмірі 43195664 грн. (аркуші справи 145-146).

За результатами адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень до ДФС України, скарга повернута позивачу, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення не скасовані (аркуші справи 149-160), що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Висновки акту перевірки №1293/15-32-14-01/39681732 від 13.06.2018 року, які стали підставою для винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтуються на наступному.

Між ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 02.07.2016 року був укладений Договір фінансового лізингу №4Б16045ЛИ, за яким Банк, який є власником нерухомого майна за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Березне, вул. Жуковського, 36 (реєстраційний номер об'єкту: 47), нерухомого майна за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Білине, вул. Привокзальна, 1 (реєстраційний номер об'єкту: 06), загальною вартістю 460072168 грн., передає ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» зазначене майно, а лізингоодержувач приймає майно від Банку в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені договором строки на умовах фінансового лізингу (аркуші справи 15-26, 28-38).

Відповідно до п. 3, 4, 8 зазначеного Договору передача та прийняття майна здійснюється за актом приймання-передачі, Банк є власником майна протягом усього терміну дії договору, майно переходить у власність ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» за умови сплати Банку всієї суми лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором. Цей Договір може бути розірваний за ініціативою Банку шляхом письмового повідомлення про це ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» у випадку, зокрема, повної або часткової несплати лізингового платежу, якщо прострочення сплати становить більше 30 днів.

На виконання умов зазначеного Договору, Банк передав ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» в платне володіння та користування нерухоме майно за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Березне, вул. Жуковського, 36 (реєстраційний номер об'єкту: 47), за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Білине, вул. Привокзальна, 1 (реєстраційний номер об'єкту: 06), загальною вартістю 460072168 грн., на підставі акту приймання-передачі від 02.07.2016 року №1 (аркуш справи 27).

Однак, Повідомленням від 31.05.2017 року №Э.Upr 1/3-67098 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повідомив ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» про розірвання з 15.06.2017 року Договору фінансового лізингу №4Б16045ЛИ від 02.07.2016 року (аркуш справи 39), а тому позивач ліквідував необоротні активи та передав майно Банку за актом приймання передачі від 15.06.2017 року (аркуш справи 40).

З посиланням на положення п. 1, 2 ст. 1, п. 1 ст. 2, ст. 4 Закону України «Про фінансовий лізинг», п. п. «б» п. п. 14.1.97, п. п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, п. п. «а», «б» п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 187.6 ст. 187 Податкового кодексу України податковий орган робить висновок, що оскільки повернення матеріальних активів за договором фінансового лізингу вважається постачанням товарів, то для позивача, який повертає об'єкт фінансового лізингу Банку без придбання такого об'єкту у власність, така передача прирівнюється для цілей оподаткування ПДВ до зворотного продажу позивачем такого об'єкту Банку.

Таким чином, позивач мав скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну щодо постачання нерухомого майна на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на загальну суму ПДВ - 86391329 грн. та визначити в звітності податкові зобов'язання на цю суму.

Крім того, за не реєстрацію позивачем в ЄРПН зазначеної податкової накладної, у відповідності до п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України до ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» застосовані штрафні санкції в розмірі 50% від суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товару.

Суд вважає такі висновки акту перевірки не обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. «б» п. 14.1.97 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України фінансовий лізинг (оренда) це господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов'язаних з правом користування та володіння об'єктом лізингу.

Сторонами не заперечується та обставина, що у відповідності до положень ст. 1, 2, 4 Закону України «Про фінансовий лізинг», п. п. 14.1.97 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України між ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» склалися цивільно-правові відносини у вигляді фінансового лізингу на підставі Договору фінансового лізингу №4Б16045ЛИ від 02.07.2016 року.

Відповідно до положень п. п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду. Постачанням товарів також вважаються фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу.

Згідно з положеннями п. п. «а» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

При цьому, згідно з п. 187.1, 187.6 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Датою виникнення податкових зобов'язань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі об'єкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу).

Таким чином, в правовідносинах фінансового лізингу передача майна Банком позивачу є постачанням товарів.

Відповідно до положень п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 197.12 ст. 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції банків та інших фінансових установ з постачання майна, набутого ними у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно. Звільнення від оподаткування стосується тієї частини вартості майна, за якою воно було набуте у власність в рахунок погашення зобов'язань за договором кредиту (позики).

В матеріалах справи наявна податкова накладна №1700 від 02.07.2016 року складена ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та зареєстрована в ЄРПН 29.11.2018 року, на загальну суму 460072168 грн. в якій податок на додану вартість складає 0,00 грн., тобто, ця операція звільнена від оподаткування з підстав передачі майна по Договору фінансового лізингу, яке набуте Банком у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно (аркуші справи 165-166).

В підтвердження обставин набуття ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» нерухомого майна за адресою: Одеська область, Тарутинський район, смт. Березне, вул. Жуковського, 36 (реєстраційний номер об'єкту: 47), за адресою: Одеська область, Балтський район, с. Білине, вул. Привокзальна, 1 (реєстраційний номер об'єкту: 06), у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно позивачем надані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (аркуші справи 232-235).

Таким чином, оскільки Банком по договору фінансового лізингу передано позивачу майно, яке набуто ним у власність внаслідок звернення стягнення на таке майно, тобто, ця операція звільнена від оподаткування податком на додану вартість та Банком не визначалися податкові зобов'язання з податку на додану вартість, Банком зареєстрована податкова накладна, в якій податок на додану вартість складає 0,00 грн., а позивачем не формувався податковий кредит за цією операцією, при повернення такого майна від ТОВ «БОНПАССАЖ ГРУП» на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позивача не виникають зобов'язання зі сплати податку на додану вартість, а банк не повинен формувати податковий кредит.

В даному випадку, до спірних правовідносин можливо застосувати положення п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, які передбачають, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Позивач звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з проханням надати розрахунок коригування до податкової накладної №1700 від 29.11.2018 року, однак Банк відмовив позивачу в його наданні з підстав не відповідності таких вимог нормам Податкового законодавства (аркуші справи 230-231).

При цьому, в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенні «Інтерсплав проти України» від 09.01.2007 року, містяться висновки про те, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагента.

Суд вважає, що в даному випадку має бути застосований принцип презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, який передбачений положеннями п. п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення № від 04.10.2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 04.10.2018 року, яким до позивача застосований штраф за не реєстрацію податкової накладної з визначеними зобов'язаннями з податку на додану вартість за операцією з повернення майна Банку, воно також є протиправним та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов'язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Однак, оскільки операція між позивачем та Банком з повернення майна звільнена від оподаткуванням податком на додану вартість та податкова накладна за такою операцією не надається отримувачу майна, в даному випадку до позивача не може бути застосований штраф за не реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає, що відповідач не довів правомірність висновків акту перевірки та правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 19210 грн. у відповідності до ст. 139 КАС України має бути стягнута з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП».

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (вул. Євгена Колісниченка, буд. 9, смт. Овідіополь, Одеська область, 67801, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.10.2018 року №, №- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 04.10.2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 04.10.2018 року №.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНПАССАЖ ГРУП» (вул. Євгена Колісниченка, буд. 9, смт. Овідіополь, Одеська область, 67801, ) сплачений судовий збір у розмірі 19210 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26.04.2019 року.

Суддя Л.І. Свида

.