Справа № 308/10007/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/4000/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2019 року , прийняте суддею Деметрадзе Т.Р., о 10 годині 16 хвилині у місті Ужгороді, повний текст складений 15.02.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №3384/30500/18 від 04.09.2018 року за вчинення порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2019 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України. Ним ввезено на митну територію України легковий автомобіль та в десятиденний строк не вивезено.

Разом з тим, мало місце те, що на виконання п.5 Розділу VIII Порядку виконання митних формальностей позивач звертався до закінчення 10 денного строку із заявою до відповідача про неможливість вивезення транспортного засобу через перебування у ремонті. Суд визнав дану обставину непереборною силою, як така, що унеможливила вивезення транспортного засобу з митної території України.

Суд не погодився із доводами позивача про те, що у даному випадку має місце переміщення транспортного засобу для власного користування, а не комерційного призначення, що би виключало адміністративну відповідальність, передбачену ч.3 ст.470 МК України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Закарпатська митниця ДФС подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що виходячи із інформаційних даних центральної бази даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, ОСОБА_1 мав вивезти транспортний засіб до 06.03.2018 року (включно), тим самим він перевищив граничний термін транзиту більше, ніж на 10 діб.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У розділі VIII Порядку виконання митних формальностей, надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Разом з тим, позивач із заявою до митного органу звернувся 07.03.2018 року, тобто вже після закінчення строку вивезення транспортного засобу (06.03.2018 року). Крім того, до заяви не додано документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Також є розбіжності в наявних документах, поданих позивачем, позаяк з його пояснень на митниці транспортний засіб зламався в останній день строку вивезення (06.03.2018 року), коли із документів , наданих ПП ОСОБА_2, який проводив ремонт транспортного засобу, останній на ремонті перебував з 03.03.2018 року по 27.07.2018 року. Окрім того, з цих документів вбачається, що поломка сталась внаслідок звичайної експлуатації транспортного засобу, а не ознак аварії чи обставин непереборної сили, на які покликається позивач і визнано судом.

Поряд із наведеним, транспортний засіб не міг завадити позивачу вивезти його за допомогою інших способів (на лафеті, буксируванням).

Відсутні необхідні документи, при подібній ситуації щодо ремонту , що передбачені п.7 Розділу V Наказу Міністерства інфраструктури України від 28.11.2014 року №615 «Про затвердження Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів».

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що 04.09.2018 року постановою в справі про порушення митних правил №3384/30500/18 громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 8500 грн.

Згідно із протоколом про порушення митних правил №3384/30500/18 від 28.07.2018 року, 28.07.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Тиса» легковий автомобіль марки «Renault», модель «Laguna» реєстраційний номер Словаччини МІ745ЕІ/.

Вищезазначений транспортний засіб підлягав вивезенню за межі митної території України в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС у строк до 06.03.2018 року (у зоні діяльності іншої митниці у строк до 11.03.2018 року).

Станом на 28.07.2018 року термін перебування вищезазначеного транспортного засобу на митній території України, ввезеного ОСОБА_1 з метою транзиту, становить більше, ніж десять діб.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт не вивезення вищезазначеного транспортного засобу за межі митної території України у звязку із поломкою. Із заявою щодо неможливості вивезення вищезазначеного транспортного засобу у зазначені митним законодавством строки, ОСОБА_1 до митного органу звернувся лише 07.03.2018 року, тобто коли строк доставки транспортного засобу, згідно ст.95 Митного кодексу України, було пропущено.

Частиною 3 ст. 470 МК України встановлено, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом першим частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, згідно з ч. 2 цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у ст. 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини 1 ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (далі Порядок №657), факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

При цьому, відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку №657, передбачено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За змістом ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Аналіз змісту вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що перевізник звільняється від відповідальності за статтею 470 МК України у разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

З огляду на викладені вимоги закону, апеляційний суд приходить до висновку про те, що такий факт, як: вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили. Доказів того, що такий ремонт був здійснений у звязку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем надано не було.

Зазначений висновок апеляційного суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 31.10.2018 року у справі №569/4632/16-а та у постанові від 26.12.2018 року у справі №464/6899/16-а.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 всупереч вимогам ст.470 МК України, завчасно, тобто до закінчення встановленого строку транзитного перевезення із заявою про неможливість вивезення автомобіля у встановлені ст.95 МК України строки до найближчого митного органу не звертався та не надав жодних доказів про настання обставин непереборної сили, що спричинили неможливість пересування автомобіля, які є підставою відповідно до ч.1 ст.460 МК України для не притягнення до адміністративної відповідальності. Із протоколу про порушення митних правил №3384/30500/18 від 28.07.2018 року вбачається, що із заявою до митного органу позивач звернувся лише 07.03.2018 року, тобто коли строк доставки транспортного засобу було пропущено. Таким чином, підстав для звільнення позивача від адміністративної відповідальності у митного органу чи у суду немає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перевищений встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, терміном більше ніж десять діб, тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, а постанова у справі про порушення митних правил №3384/30500/18 від 04.09.2018 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є винесеною підставно і з врахуванням всіх обставин, необхідних для прийняття такого рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, оскільки згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 229, 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити.

Скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 лютого 2019 року у справі № 308/10007/18 та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повний текст судового рішення складено 25.04.2019 року.