Справа № 300/387/19
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2019 р. справа № 300/387/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап'юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника Рагатинського бюро правової допомоги ОСОБА_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання відповіді не обґрунтованою та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2019 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Начальника Рагатинського бюро правової допомоги ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльність щодо розгляду звернення від 15.01.2019; визнання відповіді від 06.02.2019 за 01-01/0210 необґрунтованою; визнання дій щодо надсилання листа протиправними; зобов'язання повторно розглянути звернення та надати відповідь.

26.02.2019 ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги із заявою про надання йому безоплатної вторинної правової допомоги. Відповідач в порушення норм Закону України «Про звернення громадян» не належно розглянув звернення позивач, та з порушенням строків розгляду звернення, надав позивачу неналежну відповідь.

Відповідач направив відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в якому позовних вимог не визнав, просив в задоволенні позову відмовити на тій підставі, що позивач звернувся із заявою про надання йому безоплатної вторинної правової допомоги на яку йому надано роз'яснення щодо порядку отримання такої допомоги та осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу.

Позивач направив відповідь на відзив з викладом своїх пояснень щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне.

15.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги із заявою про надання йому безоплатної вторинної правової допомоги щодо визначення йому втраченого заробітку за період з 30.11.2015 до 25.05.2017, окремо за дипломом спеціаліста (вчителя початкових класів) та за дипломом магістра (викладача історії), призначення адвоката та надання відповідних документів.

До заяви позивач долучив, копію паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного номера, копії довідок Управління соцзахисту населення Рогатинської районної державної адміністрації за № 3/248 від 25.07.2017, №3/18 від 11.01.2019, копії довідок Рогатинської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості №980 03/17-17 від 03.08.2017, №66-02/16-19 від 11.01.2019, копію довідок про відомості і інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС від 03.07.2017, 10.11.2017, 12.03.2018, 30.10.2018.

06.02.2019 Начальником Рогатинського бюро правової допомоги на заяву позивача надано роз'яснення щодо осіб, які мають право на вторинну безоплатну правову допомогу, та необхідності подання документів, передбачених Законом України «Про безоплатну правову допомогу».

Позивач, вважаючи, що звернувся до відповідача і зверненням в порядку Закону України «Про звернення громадян», йому з порушенням 15 денного терміну надано відповідь на звернення та відмовлено у наданні вторинної допомоги, звернуся до суду з вимогами про визнання протиправною бездіяльність щодо розгляду звернення від 15.01.2019; визнання відповіді від 06.02.2019 за 01-01/0210 необґрунтованою; визнання дій щодо надсилання листа протиправними; зобов'язання повторно розглянути звернення та надати відповідь.

Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначає Закон України «Про безоплатну правову допомогу».

Закон України «Про безоплатну правову допомогу» регулює правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб'єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб'єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, що встановлені цим Законом.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» встановлено, що порядок надання безоплатної правової допомоги фізичним особам на благодійних засадах фізичними та юридичними особами, які займаються благодійною діяльністю самостійно або спільно з відповідними благодійними організаціями, регулюється відповідним законодавством і статутами цих організацій.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 1 даного Закону безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення.

Згідно зі статтею 6-1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» до системи надання безоплатної правової допомоги належать: Координаційний центр з надання правової допомоги; суб'єкти надання безоплатної первинної правової допомоги; суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» встановлено, що безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 7 цього ж Закону безоплатна первинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає в інформуванні особи про її права і свободи, порядок їх реалізації, відновлення у випадку їх порушення та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Стаття 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначає суб'єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу.

Відповідно до 3 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб'єкти права на безоплатну вторинну правову допомогу, визначені пунктами 1, 2-1, 2-2, 8, 9, 12, 13 частини першої цієї статті, мають право на отримання такої допомоги не більше шести разів протягом бюджетного року та не більше ніж за шістьома дорученнями/наказами про надання безоплатної вторинної правової допомоги, виданими центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги, одночасно.

Статтею 15 вказаного Закону встановлено, що суб'єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги; адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.

Згідно із частиною 1 статті 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.

Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону (частина 4 статті 18 Закону).

Стаття 19 даного Закону визначає порядок розгляду звернень про безоплатну вторинну правову допомогу, відповідно до якої у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги (частина 1).

Якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи (частина 3).

Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз'ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги (частина 4).

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу; вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Як встановив суд, позивач звернувся до Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги із заявою про надання йому безоплатної вторинної правової допомоги. Обґрунтуванням заявленого позову та змістом заявлених вимог є порушення відповідачем прав позивача, встановлених Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про зверення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що позивач звернувся до Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правої допомоги із заявою про надання йому безоплатної вторинної правової допомоги та не звертався із зверненнями у формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) чи скарги, в порядку Закону України «Про звернення громадян», відповідно, в даному позові позивачем не оскаржується порушення його прав в ненаданні йому безоплатної вторинної правової допомоги.

До регулювання правовідносин з приводу звернення особи за отриманням безоплатної вторинної правової допомоги положення Закону України «Про звернення громадян» не застосовуються.

Як наслідок, в даних правовідносинах відсутні правові підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, а тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Начальника Рагатинського бюро правової допомоги ОСОБА_2 (вулиця Галицька, 67, місто Рогатин, Івано-Франківська область) про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання відповіді не обґрунтованою та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Остап'юк С.В.