Справа № 803/2718/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/1952/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Сапіги В.П., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційними скаргами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 комерційний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року (ухвалене головуючим суддею Дмитрук В.В. у м. Луцьк, повний текст рішення складено 09 жовтня 2015 року) у справі № 803/2718/15 за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 комерційний банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів в якому просить:

визнати протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду ОСОБА_5 та Фонду щодо не включення ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників;

визнати протиправною та скасувати відмову уповноваженої особи Фонду ОСОБА_6 та Фонду у включенні ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7»;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду ОСОБА_6 включити ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та подати таку інформацію на затвердження Фонду;

зобов`язати Фонд включити ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що між позивачем та ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» укладено договір банківського рахунку № 01 від 08.05.2014. Відповідно до виписки ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» за період з 08.05.2014 по 02.06.2015 залишок на рахунку позивача становить 200050, 79 грн. З 21.11.2014 у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 20.03.2015 у цьому банку розпочата процедура ліквідації. Позивач вважає, що має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», однак уповноважена особа Фонду ОСОБА_5 безпідставно не включив позивача до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.10.2015 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 включити ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_4. Зобов'язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що серед прав уповноваженої особи, передбачених ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відсутнє право не включати до вищезазначеного переліку тих вкладників, договори з якими, на думку уповноваженої особи, мають ознаки нікчемності.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржили відповідачі, у апеляційних скаргах покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_7» в апеляційні скарзі зазначає, що ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» здійснив правочин щодо залучення коштів на рахунок громадянина ОСОБА_4 діяв з метою надання переваг цьому громадянину (за наявності встановленого НБУ на то обмеження). Вказує, що у разі встановлення, що правочин було здійснено з метою надання переваг позивачу, цей правочин, щодо залучення коштів, буде визнано нікчемним. А у разі визнання правочину нікчемним підстави вважати позивача вкладником будуть відсутні, оскільки нікчемний правочин не створює ніяких юридичних наслідків.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в апеляційній скарзі покликається, на те, що постановлене рішення суду є прямим втручанням в дискреційні повноваження Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки Фонд не включає вкладників до загального реєстру, а лише затверджує такий реєстр на підставі переліку або додаткової інформації, що надаються Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію.

Протокольною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача правонаступником та замінено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 правонаступником Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_8.

Представник апелянта, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 комерційний банк», в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні представник позивача заперечив щодо задоволення та надав пояснення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не зявилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині, щодо задоволення позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а в іншій частині залишити без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 08.05.2014 позивачем відкрито поточний рахунок № 01 у гривнях у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7».

Згідно виписки по особовому рахунку, на поточний рахунок позивача 02.06.2014 перераховані кошти в розмірі 200000 грн у вигляді поворотної фінансової допомоги відповідно до договору від 05.05.2014. Станом на 02.06.2015 залишок коштів на рахунку позивача становить 200050, 79 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 02.06.2014 № 1428 кошти на поточний рахунок позивача перераховані з рахунку юридичної особи ТзОВ «Автоальянсзахід».

Постановою правління Національного банку України від 20.11.2014 № 732 ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» віднесено до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.11.2014 № 124 розпочато з 21.11.2014 процедуру виведення ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_9

Згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 № 36 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» по 20.03.2015 включно, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_10 до 20.03.2015.

Постановою правління Національного банку України від 19.03.2015 № 187 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 64 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб з 20.03.2015 та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 строком на 1 рік з 20.03.2015 до 19.03.2016.

Позивачем 23.02.2015 та 27.03.2015 було подано письмові заяви до уповноваженої особи Фонду з проханням включити його як власника банківського рахунку № 01 до списків осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 комерційний банк» ОСОБА_5 листом від 19.03.2015 № 13.4/6000 повідомив позивачу, що виплата гарантованої суми відшкодування за рахунок цільової допомоги Фонду під час дії тимчасової адміністрації по депозитному вкладу № 01, укладеному ОСОБА_4 призупинена до завершення перевірки правомірності укладення правочину.

Також листом від 03.06.2015 № 13.4/8648 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 повідомив позивачу, що ним вживаються усі необхідні заходи щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банку.

У зв`язку з не включенням позивача у списки осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонду), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені та регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), тут і надалі в редакції Закону, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст .26 Закону №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI).

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.2 ст.26 Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Тобто для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду мають бути наявні дві умови а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону №4452-VI вкладник - фізична особа, яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката;

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

При цьому, порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений статтею 27 Закону №4452-VI.

Так, за правилами ч.ч. 1-3 ст. 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 5 ст. 27 Закону протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до п.п.3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (далі - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Положення передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Як передбачено у п.п.2, 3 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

При цьому, Уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування.

Як зазначалось вище, Уповноважена особа листом від 19.03.2015 № 13.4/6000 повідомила позивача, що виплата гарантованої суми відшкодування за рахунок цільової допомоги Фонду під час дії тимчасової адміністрації по депозитному вкладу № 01, укладеному ОСОБА_4 призупинена до завершення перевірки правомірності укладення правочину та в апеляційній скарзі покликається, що такий правочин є нікчемним.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 38 Закону № 4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України Про банки і банківську діяльність; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни.

Зі змісту вказаних вище норм можна зробити висновок, що у разі віднесення банку до категорії неплатоспроможних, вкладникам банку гарантується відшкодування коштів (в межах граничної суми) у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

При цьому, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з урахуванням обставини, передбаченої ч. 2 ст. 26 Закону № 4452-VI.

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Аналіз зазначених норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства свідчить, що Уповноважена особа має як обов'язок у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов'язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними. При цьому, повідомлення стороні, про визначення договору нікчемним, може бути направлено уповноваженою особою Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації.

Крім цього згідно п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб'єкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 Цивільного кодексу України та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону.

Також відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

У випадку, якщо правочин порушує публічний порядок, він є нікчемним у відповідності до вимог статті 228 Цивільного кодексу України. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Для застосування санкцій, передбачених ст. 228 Цивільного кодексу України, необхідним є наявність умислу на укладення угоди з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Проте, уповноваженою особою не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладений з позивачем договір банківського вкладу (депозиту) був спрямований на завдання шкоди державі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій, що відповідачами не надано суду жодних належних доказів щодо наявності підстав для визнання нікчемним договору банківського вкладу від 08.05.2014 № 01, укладеного між позивачем та ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_3», а відповідачами не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

З огляду на це колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 щодо не включення ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7» ОСОБА_5 включити ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо вкладника ОСОБА_4

Однак колегія суддів вважає передчасним задоволення позовних вимог, щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4М, до загального реєстру вкладників ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки уповноваженою особою Фонду не надано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про позивача як вкладника ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_7». Таким чином, підстави для зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб внести такі зміни до загального реєстру вкладників відсутні, адже захисту підлягають виключно порушені права особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно із ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було частково неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційні скарги слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині, щодо задоволення позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в решті рішення залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 комерційний банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі № 803/2718/15 скасувати в частині зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_4 до загального реєстру вкладників ПАТ «ОСОБА_3 комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та прийняти в цій частині нове, яким відмовити в цій позовній вимозі.

В іншій частині постанову Волинського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі № 803/2718/15 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_11
судді ОСОБА_12
ОСОБА_13
Повне судове рішення складено 24 квітня 2019 року