Справа № 200/1435/19-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 р. Справа№200/1435/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Корольова,1/9)

до Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22)

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 жовтня 2018 року № 86 про відмову в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату;

- зобовязати Торецьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області прийняти довідку про заробітну плату від 03 квітня 2018 року № 44 для перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі та зазначено, що розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04 березня 2019 року, ухвалою суду розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначене на 04 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року закрито підготовче провадження, а розгляд справи по суті призначений на 24 квітня 2019 року.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 вересня 2018 року він звернувся до відповідача, із заявою № 178 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Разом із заявою нею була надана довідка про заробітну плату від 03 квітня 2018 року № 44. Рішенням управління № 86 від 01 жовтня 2018 року їй було відмовлено в перерахунку пенсії, через те, що зазначена довідка № 44 видана на тимчасово окупованій території і унеможливлює проведення зустрічної перевірки щодо достовірності видачі довідки. Зазначене рішення позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому останній заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивував тим, що Торецьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області не порушує права ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, а лише використовує своє право отримання додаткових підтверджуючих документів та на перевірку обґрунтованості видачі підприємством довідок про заробітну плату та достовірності поданих відомостей про ОСОБА_1, яка підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню. За таких обставин, рішення №86 від 01 жовтня 2018 року, яким відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії у звязку з відсутністю підтверджуючих первинних документів є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

24 вересня 2018 року ОСОБА_1, звернувся до відповідача, із заявою № 178 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Разом із заявою нею була надана про заробітну плату від 03 квітня 2018 року № 44, видана підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія».

Рішенням управління № 86 від 01 жовтня 2018 року позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії через те, що достовірність інформації, зазначеної в довідці викликає сумніви та потребує зустрічної перевірки.

Рішення про відмову у перерахунку пенсії № 86 від 01 жовтня 2018 року вмотивовано наступними підставами: довідка від 03 квітня 2018 року № 44 не містить мокрого відбитку печатки та штампу (розмиті скановані кольорові копії); згідно запису в трудовій книжці за цей період особа працювала в іншому підприємстві (шахтоуправління «Куйбишевське»); адреса зазначена в довідці, не відповідає згідно витягу ЄДРПО юридичній адресі підприємства, а також відсутній документ про право видачі та зберігання документів ДП УК «Куйбишевська» або документи про правонаступництво або перейменування; посади та прізвища керівників написані друкованими літерами (замість надрукованого тексту) іншого кольору ніж загальна інформація в довідці; довідка видана в 2018 році підприємством з тимчасово окупованої території.

Позивач оскаржує вищевказане рішення відповідача як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та його конституційних прав.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Відповідно до приписів статті 43 Закону №1058-ІV, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

На підставі частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.(далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку пенсії посилався на такі підстави як: довідка від 03 квітня 2018 року № 44 не містить мокрого відбитку печатки та штампу (розмиті скановані кольорові копії); згідно запису в трудовій книжці за цей період особа працювала в іншому підприємстві (шахтоуправління «Куйбишевське»); адреса зазначена в довідці, не відповідає згідно витягу ЄДРПО юридичній адресі підприємства, а також відсутній документ про право видачі та зберігання документів ДП УК «Куйбишевська» або документи про правонаступництво або перейменування; посади та прізвища керівників написані друкованими літерами (замість надрукованого тексту) іншого кольору ніж загальна інформація в довідці; довідка видана в 2018 році підприємством з тимчасово окупованої території.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії БТ-І № 2153663, в якій за спірний період є наступні відомості:

№ 8 від 24.09.1982 про прийняття на підприємство Шахтоуправління «Куйбишевське» «плиточницей-облицовщицей»;

№ 9 від 27.10.1989 про звільнення за власним бажанням.

Зазначені записи у трудовій книжці позивача скріплені печаткою підприємства та дефектів не мають.

Щодо спірної довідки від 03 квітня 2018 року № 44, виданої підприємством ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», суд зазначає наступне.

З наданої до матеріалів справи довідки ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» від 03 квітня 2018 року № 44 вбачається, що ОСОБА_1 працювала на зазначеному підприємстві та її заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії, склала 0,13762 грн., за період з 1982 року по 1987 рік включно. На всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) до Пенсійного фонду України. Довідка видана на підставі рахунків за 1982-1987 роки, особові рахунки знаходяться за адресою: м. Донецьк, вул. Стадіонна, 1, ГП «УК Куйбишевська».

Також, суд зазначає, що в зазначеній довідці від 03 квітня 2018 року № 44, підприємство не заперечувало проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у даній довідці.

Згідно статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки Намібії зазначено, що держави члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів. Так, у справі Лоізіду проти Туреччини (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &да) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у правах Кіпр проти Туреччини (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш смертним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&й ). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі Мозер проти Республіка Молдова та Росії наголосив, що першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони (тобто є окупованою) (Mozer v . the Republic of Moldova and Russia 23022016 & 142).

Отже, оскільки право позивача, як право на пенсію, ґрунтується на положеннях Закону України Про пенсійне забезпечення, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України, усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Оцінюючи копію наданої позивачем довідки № 44 від 03 квітня 2018 року, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou V. Turkey, Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), згідно яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи намібійський виняток у справі Кіпр проти Туреччини, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість прийняття до уваги зазначеної довідки № 44 від 03 квітня 2018 року, яка підтверджує нарахування заробітної плати позивачу за період з жовтня 1982 року по вересень 1987 року.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обовязків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення (перерахунок) пенсії.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та обєктивного розгляду заяви про призначення (перерахунку) пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Щодо позовних вимог позивача про зобовязання Торецьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області прийняти довідку про заробітну плату від 03 квітня № 44 для перерахунку пенсії, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, спірне рішення відповідача прийняте без повного зясування обставин справи та інших документів, наданих позивачем.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про застосування положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права позивача.

З урахуванням дискреційних повноважень Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на прийняття рішення про перерахунок пенсії, суд вважає необхідним зобовязати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27 вересня 2018 року № 178 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій субєкта владних повноважень протиправним та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, приймаючи рішення про перерахунок ОСОБА_1 пенсії, відповідач має враховувати висновки рішення в даній адміністративній справі щодо належності наданої позивачем довідки від 03 квітня 2018 року № 44 для перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при предявленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією № 0.0..1 від 23 січня 2019 року.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Корольова,1/9) до Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, 22) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 01 жовтня 2018 року № 86 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки від 03 квітня 2018 року № 44 про заробітну плату.

Зобовязати Торецьке обєднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 вересня 2018 року № 178, з урахуванням інформації про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 в період з жовтня 1982 року по вересень 1987 року, викладеної в довідці від 03 квітня 2018 року № 44.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Торецького обєднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь ОСОБА_1 (86065, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Корольова,1/9).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 квітня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Абдукадирова К.Е.