Справа № 163/1580/18
Суддя: Жевнєрова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/1580/18
Провадження № 2-а/170/2/19
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого - судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря - Оксентюк Б.А.,

позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в смт. Шацьк адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ВР №234766 від 08.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування постанови серії ВР №234766 від 08.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

За заявою позивача ухвалою суду від 30 січня 2019 року замінено відповідача на Департамент патрульної поліції.

Позов з уточненнями обґрунтовано тим, що постановою поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Карпука Андрія Степановича серії ВР №234766 від 08.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, щодо позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. У постанові вказано, що він 08.08.2018 року о 10 год., керуючи транспортним засобом марки MERSEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 488 км, здійснював перевезення пасажирів автобусом за маршрутом Луцьк-Борове та не мав медичної аптечки з нанесенням на неї з відомостями про тип транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 «є» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, викладені у ній фактичні обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. На вимогу поліцейського він як водій автобуса надав аптечку, якою був укомплектований автобус. Поліцейський сказав, що дана аптечка не відповідає встановленим нормам, однак на його прохання вказати яким саме нормам, поліцейський відповіді не надав. Тому позивач просить оскаржувану постанову скасувати і провадження у справі закрити.

Не погоджуючись з позовом, представник відповідача за довіреністю подав суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що вимога позивача ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1, як водія транспортного засобу, який надавав послуги з перевезення пасажирів та не мав медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 31.4.7 «є» ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП. Тому представник просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив його вимоги задовольнити. Він суду пояснив, що працює водієм у перевізника ОСОБА_4. 08.08.2018 року приблизно о 10 год. він керував автомобілем НОМЕР_2, на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 488 км, здійснював перевезення пасажирів автобусом за маршрутом Луцьк-Борове і був зупинений поліцейським. На вимогу поліцейського він як водій рейсового автобуса пред'явив документи та надав аптечку, якою перевізником був укомплектований автобус. Поліцейський, навіть не оглянувши вміст аптечки, повідомив, що дана аптечка не відповідає встановленим нормам. Однак на його прохання вказати, яким саме нормам не відповідає аптечка, поліцейський відповіді не надав.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з таких підстав.

Частина 2 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Розділ 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, передбачає, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пункту 31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зокрема, якщо, як передбачено пунктом 31.4.7 «є», відсутня медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж. Примітка 2 до пункту 31.4.7 «є», зокрема, передбачає, що аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, повинна бути в закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка повинна розташовуватись у легкодоступних місцях.

Судом установлено, що згідно з постановою поліцейського роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Карпука Андрія Степановича серії ВР №234766 від 08.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП за те, що він 08.08.2018 року о 10 год., керуючи транспортним засобом марки MERSEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1, на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 488 км, здійснював перевезення пасажирів автобусом за маршрутом Луцьк-Борове та не мав медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, чим порушив п. 31.4.7 «є» ПДР України.

У відзиві на позов вказано, що зазначену постанову винесено поліцейським на підставі усних пояснень ОСОБА_1 Вчинення правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського, однак на час підготовки відзиву відеозаписи щодо винесення оскаржуваної постанови від 08.08.2018 року з сервера довготривалого зберігання видалено, оскільки у строк понад шість місяців дані щодо оскарження постанови до управління патрульної поліції не надходили.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. При цьому адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний на підставі досліджених доказів з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте вказаних вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови щодо ОСОБА_1 поліцейським дотримано не було.

Зі змісту пункту п. 31.4.7 «є» ПДР України та примітки 2 до нього, порушення яких поставлено у провину ОСОБА_1, вбачається, що експлуатація транспортних засобів, а саме, мотоцикла з боковим причепом, легкового, вантажного автомобіля, колісного трактора, автобуса, мікроавтобуса, тролейбуса, автомобіля, що перевозить небезпечний вантаж, за відсутності медичної аптечки з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - заборонена. Примітка 2 до п. 31.4.7 «є» ПДР України визначає, що вказані транспортні засоби повинні бути обладнані аптечками, перелік медикаментів яких відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу; визначено місце розташування аптечки.

Таким чином адміністративну відповідальність ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачено щодо водіїв зазначених типів транспортних засобів за порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ 3961-2000.

З пояснень позивача ОСОБА_1 та допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який 08.08.2018 року був пасажиром автобуса за маршрутом Луцьк-Борове, встановлено, що 08.08.2018 року о 10 год., на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин 488 км, поліцейським було зупинено транспортний засіб марки MERSEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який здійснював перевезення пасажирів. На вимогу поліцейського водій ОСОБА_1 пред'явив документи та аптечку, якою перевізником був обладнаний вказаний автобус.

Проте під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейським не встановлено та у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не вказано, якою аптечкою був фактично забезпечений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та якою саме аптечкою для відповідного типу транспортного засобу повинен був бути забезпечений автомобіль, яким керував ОСОБА_1, у зв'язку з відсутністю якої поліцейський дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

На підставі оцінки наданих учасниками справи доказів у їх сукупності, судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 31.4.7 «є» ПДР України за вказаних в оскаржуваній постанові обставин в суді не доведено, у зв'язку з чим оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не можна вважати законною і обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід скасувати і справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського роти з обслуговування м. Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Карпука Андрія Степановича серії ВР №234766 від 08.08.2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, скасувати і справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.04.2019 року.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова