Справа № 140/279/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2019-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року ЛуцькСправа № 140/279/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Волинській області, Державної фіскальної служби України, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ОСОБА_3, позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі відповідач-1, ГУ ДФС у Волинській області), Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2, ДФС України), третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» (далі ТОВ «Верба-ВВ», третя особа) про визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 21 грудня 2018 року №№ 1031959/НОМЕР_1; 1031997/НОМЕР_1; 1032012/НОМЕР_1; 1032025/НОМЕР_1; 1032036/НОМЕР_1; 1032041/НОМЕР_1; 1032043/НОМЕР_1; 1032044/НОМЕР_1; 1032049/НОМЕР_1; 1032051/НОМЕР_1; 1032151/НОМЕР_1; 1032152/НОМЕР_1; 1032154/НОМЕР_1; 1032155/НОМЕР_1; 1032156/337450832 та зобовязання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 6 від 31 жовтня 2018 року; № 13 від 31 жовтня 2018 року; № 1 від 12 листопада 2018 року; № 2 від 13 листопада 2018 року; № 3 від 13 листопада 2018 року; № 4 від 13 листопада 2018 року; № 5 від 15 листопада 2018 року; № 6 від 15 листопада 2018 року; № 7 від 15 листопада 2018 року; № 8 від 15 листопада 2018 року; № 9 від 15 листопада 2018 року; № 10 від 15 листопада 2018 року; № 11 від 15 листопада 2018 року; № 12 від 15 листопада 2018 року; № 13 від 15 листопада 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.12.2018 комісією ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі ЄРПН), позивачу відмовлено у реєстрації податкових накладних № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018 з підстав відсутності розрахункових документів, що підтверджують факт оплати згідного договору купівлі-продажу транспортного засобу, а також актів прийому-передачі виконаних робіт за оренду транспортних засобів.

Позивач вважає рішення відповідача-1 від 21.12.2018 №№ 1031959/НОМЕР_1; 1031997/НОМЕР_1; 1032012/НОМЕР_1; 1032025/НОМЕР_1; 1032036/НОМЕР_1; 1032041/НОМЕР_1; 1032043/НОМЕР_1; 1032044/НОМЕР_1; 1032049/НОМЕР_1; 1032051/НОМЕР_1; 1032151/НОМЕР_1; 1032152/НОМЕР_1; 1032154/НОМЕР_1; 1032155/НОМЕР_1; 1032156/НОМЕР_1 незаконними та необґрунтованими, оскільки, відмовляючи в реєстрації податкових накладних, контролюючий орган в оскаржуваних рішеннях не зазначив конкретних обставин, які б виключали можливість реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а подані платником податку пояснення та документи підтверджують факт здійснення господарських операцій, за якими було складено податкові накладні № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018. Окрім того, стверджує, що складені ним податкові накладні не відповідають визначеним у законі критеріям оцінки ризиків, у зв'язку з чим підстави для зупинення їх реєстрації були відсутні.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (т.1, а.с.1-1а).

У відзиві від 11.03.2019 представник відповідачів позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 не визнав, посилаючись на те, що позивачем не було подано для реєстрації в ЄРПН вищевказаних податкових накладних повного пакету первинних документів, як це визначено пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117. Зокрема, позивач не подала розрахункові документи, що підтверджують факт оплати згідно купівлі-продажу транспортного засобу, акти прийому-передачі виконаних робіт за оренду транспортних засобів, а також повідомлення про обєкти оподаткування форми 20-ОПП. Крім того, у відзиві представник відповідача зазначає, що в деяких випадках договір оренди транспортного засобу укладений раніше, ніж відбулась реєстрація такого транспортного засобу. Наведені обставини стали підставою для прийняття комісією рішень про відмову в реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН. Вважає, що рішення є правомірними, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Також зазначає, що позовна вимога ФОП ОСОБА_3 про зобовязання зареєструвати податкові накладні в ЄРПН є передчасною, оскільки неможливим є встановлення реєстраційної суми на електронному рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ на момент прийняття судом рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 15.03.2019 задоволено клопотання представника відповідачів про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (т.2, а.с.1-2).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, наведених у відзиві.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, хоча ТОВ «Верба-ВВ» було належним чином повідомлене про дату, час та місце судового розгляду (т.2, а.с.8, 21), будь-яких заяв, пояснень щодо позову від третьої особи до суду не надходило.

Таким чином, в силу вимог частини першої статті 205 КАС України справу розглянуто судом у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець 24.07.2018 за № 2 197 000 0000 013179, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2, а.с.10-11).

Основним видом діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт (код 49.41). Також серед видів діяльності ФОП ОСОБА_3 є надання в оренду автомобілів і легкових транспортних засобів (код 77.11.), надання в оренду вантажних автомобілів (код 77.12).

При здійснені господарських операцій з надання послуг оренди вантажного транспорту контрагенту ТОВ «Верба-ВВ» позивачем складено та надіслано для реєстрації в ЄРПН наступні податкові накладні:

№ 6 від 31.10.2018 на загальну суму 27 284,95 грн. (в т.ч. ПДВ 5 456,99 грн.) (т.1, а.с.159);

№ 13 від 31.10.2018 на загальну суму 27 284,95грн. (в т.ч. ПДВ 5 456,99 грн.) (т.1, а.с.188);

№ 1 від 12.11.2018 на загальну суму 5 833,33 грн. (в т.ч. ПДВ 1 166,66 грн.) (т.1, а.с.22);

№ 2 від 13.11.2018 на загальну суму 23 333,33 грн. (в т.ч. ПДВ 4 666,66 грн.) (т.1, а.с.24);

№ 3 від 13.11.2018 на загальну суму 12 500 грн. (в т.ч. ПДВ 2 500 грн.) (т.1, а.с.40);

№ 4 від 13.11.2018 на загальну суму 12 500 грн. (в т.ч. ПДВ 2 500 грн.) (т.1, а.с.54);

№ 5 від 15.11.2018 на загальну суму 12 500 грн. (в т.ч. ПДВ 2 500 грн.) (т.1, а.с.69);

№ 6 від 15.11.2018 на загальну суму 12 500 грн. (в т.ч. ПДВ 2 500 грн.) (т.1, а.с.85);

№ 7 від 15.11.2018 на загальну суму 12 500 грн. (в т.ч. ПДВ 2 500 грн.) (т.1, а.с.96);

№ 8 від 15.11.2018 на загальну суму 12 500 грн. (в т.ч. ПДВ 2 500 грн.) (т.1, а.с.110);

№ 9 від 15.11.2018 на загальну суму 29 166,67 грн. (в т.ч. ПДВ 5 833, 33 грн.) (т.1, а.с.190);

№ 10 від 15.11.2018 на загальну суму 29 166,67 грн. (в т.ч. ПДВ 5 833,33 грн.) (т.1, а.с.124);

№ 11 від 15.11.2018 на загальну суму 68 000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 11 333,33 грн.) (т.1, а.с.140);

№ 12 від 15.11.2018 на загальну суму 58 333,33 грн. (в т.ч. ПДВ 11 666,66 грн.) (т.1, а.с.156);

№ 13 від 15.11.2018 на загальну суму 100 000 грн. (в т.ч. ПДВ 20 000 грн.) (т.1, а.с.173).

Квитанціями ГУ ДФС у Волинській області реєстрація вказаних податкових накладних була зупинена відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризику визначених пп. 2.1. п. 2 критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН; за результатами опрацювання виявлено, що обсяг постачання товару/послуги 77.12 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН (т.1, а.с.23, 25, 41, 55, 70, 86, 97, 111, 125, 142, 158, 160, 174, 189, 191).

18.12.2018 позивач відповідно до повідомлень щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено (т.2, а.с.24-35) подав до контролюючого органу копії документів щодо здійснення господарських операцій по податкових накладних № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018.

21.12.2018 за наслідками розгляду вищезазначених податкових накладних і відповідних документів Комісією ГУ ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН: №№ 1031959/НОМЕР_1; 1031997/НОМЕР_1; 1032012/НОМЕР_1; 1032025/НОМЕР_1; 1032036/НОМЕР_1; 1032041/НОМЕР_1; 1032043/НОМЕР_1; 1032044/НОМЕР_1; 1032049/НОМЕР_1; 1032051/НОМЕР_1; 1032151/НОМЕР_1; 1032152/НОМЕР_1; 1032154/НОМЕР_1; 1032155/НОМЕР_1; 1032156/НОМЕР_1 (т.1, а.с.11-14, 31, 45, 59-60, 70, 90, 101, 115, 131, 146, 147, 164, 178, 179).

В оскаржуваних рішеннях як на підставу відмови у реєстрації податкової накладної контролюючий орган вказує про ненадання платником податку копій документів, зокрема, в додатковій інформації зазначено, що відсутні розрахункові документи, що підтверджують факт оплати згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу, а також акт прийому-передачі виконаних робіт за оренду транспортного засобу. Платник податків зобовязаний повідомити про обєкти оподаткування або обєкти, повязані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 11), який подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків, що передбачено наказом МФУ №1588 від 09.12.11 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів».

Позивач оскаржувала прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в адміністративному порядку, однак рішеннями від 11.01.2019 комісії з питань розгляду скарг ДФС України скарги ФОП ОСОБА_3 залишені без задоволення (т.1, а.с197-211).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. п. 201.3 і 201.9 ст. 201 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується, факту реєстрації/зупинення реєстрації/ відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Наведене положення відповідає п. 74.2 ст. 74 ПК України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Водночас пунктами 17-18 Порядку № 1246 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку. На момент прийняття у встановленому порядку рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування щодо таких податкової накладної та/або розрахунку коригування проводяться перевірки, визначені пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого). За результатами таких перевірок формується квитанція про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, яка надсилається платнику податку разом з відповідним рішенням. Квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Аналізуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що наявність конкретного ступеня ризику, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, повинна підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Як вбачається з квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрацію податкових накладних позивача № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018 було зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки вказані податкові накладні відповідають критеріям оцінки ступеня ризику визначених пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку; виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 77.12 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, відповідачем-1 не надано суду доказів на підтвердження наявності розбіжностей чи невідповідності обсягів постачання обсягам придбання товару, а саме надання послуг з оренди вантажного транспорту згідно виписаних підприємцем податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що у порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 ПК України, позивач відповідно до повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, подала ГУ ДФС України у Волинській області копії документів щодо здійснення господарських операцій по податкових накладних № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018.

Рішеннями комісії ГУ ДФС у Волинській області від 21.12.2018 №№ 1031959/НОМЕР_1; 1031997/НОМЕР_1; 1032012/НОМЕР_1; 1032025/НОМЕР_1; 1032036/НОМЕР_1; 1032041/НОМЕР_1; 1032043/НОМЕР_1; 1032044/НОМЕР_1; 1032049/НОМЕР_1; 1032051/НОМЕР_1; 1032151/НОМЕР_1; 1032152/НОМЕР_1; 1032154/НОМЕР_1; 1032155/НОМЕР_1; 1032156/НОМЕР_1 було відмовлено у реєстрації податкових накладних з підстави ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

На час прийняття комісією оскаржуваних рішень діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (набрав чинності 22.03.2018, далі Порядок зупинення реєстрації податкових накладних).

Відповідно до п. 14 даного Порядку передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як визначено пунктом 18 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Пунктом 19 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних визначено, що комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Відповідно до пункту 23 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних комісією регіонального рівня протягом пяти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/ розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Як встановлено у даній справі, оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийняті регіональною комісією ГУ ДФС у Волинській області відповідно до пункту 23 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних, з підстав ненадання платником податку копій документів.

Відповідно до пунктів 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкових накладних зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

На думку суду, подані до контролюючого органу позивачем письмові пояснення та копії документів підтверджують реальність здійснення господарських операцій, по яких складено податкові накладні № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018, ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію вказаних податкових накладних в ЄРПН.

Судом встановлено, що позивачем було вчинено низку господарських операцій з надання послуг оренди вантажного автотранспорту контрагенту ТОВ «Верба-ВВ».

Реальність вчинення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Верба-ВВ» підтверджується такими первинними документами:

· договором оренди транспортного засобу № 12 від 25.10.2018 (т.1, а.с.17), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 25.10.2018 (т.1, а.с.18), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с.15-16), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.26-30);

· договором оренди транспортного засобу № 8 від 01.10.2018 (т.1,а.с.34), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 03.10.2018 (т.1, а.с.35), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 32-33), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.42-44);

· договором оренди транспортного засобу № 9 від 01.10.2018 (т.1,а.с.48), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 06.10.2018 (т.1, а.с.49), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 46-47), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.56-58);

· договором оренди транспортного засобу № 13 від 25.10.2018 (т.1,а.с.63), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 25.10.2018 (т.1, а.с.64), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 61-62), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.71-75);

· договором оренди транспортного засобу № 11 від 01.10.2018 (т.1,а.с.79), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 06.10.2018 (т.1, а.с.80), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 77-78), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.87-89);

· договором оренди транспортного засобу № 3 від 01.10.2018 (т.1,а.с.93), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 18.10.2018 (т.1, а.с.94), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 91-92), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.98-100);

· договором оренди транспортного засобу № 7 від 01.10.2018 (т.1,а.с.104), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 09.10.2018 (т.1, а.с.105), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 102-103), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.112-114);

· договором оренди транспортного засобу № 5 від 01.10.2018 (т.1,а.с.118), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 09.10.2018 (т.1, а.с.119), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 116-117), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.126-130);

· договором оренди транспортного засобу № 6 від 01.10.2018 (т.1,а.с.134), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 06.10.2018 (т.1, а.с.135), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 132-133), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.143-145);

· договором оренди транспортного засобу № 4 від 01.10.2018 (т.1,а.с.150), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 03.10.2018 (т.1, а.с.151), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 148-149), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.161-163);

· договором оренди транспортного засобу № 2 від 01.10.2018 (т.1,а.с.167), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 01.10.2018 (т.1, а.с.168), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 165-166), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.175-177);

· договором оренди транспортного засобу № 10 від 01.10.2018 (т.1,а.с.183), актом приймання-передачі транспортного засобу в платне користування від 03.10.2018 (т.1, а.с.184), актами надання послуг за жовтень-листопад 2018 до вказаного договору (т.1, а.с. 180-181), а оплата підтверджується випискою по банківському рахунку (т.1, а.с.192-196).

Усі транспортні засоби, що передавалися в платне користування ТОВ «Верба-ВВ», належать на праві власності позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів купівлі-продажу транспортних засобів, видаткових накладних, свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (т.1, а.с.18зворот-21, 36-39, 50-53, 65-68, 81-84, 95, 106-109, 120-123, 136-139, 152-155, 169-172, 185-187).

Отже, реальність господарських операцій з надання позивачем послуг з оренди вантажного автотранспорту підтверджується дослідженими в судовому засіданні первинними документами.

Наявні первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і підтверджують реальність і товарність господарських операцій щодо яких було складено податкові накладні, реєстрацію яких було зупинено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, адміністративний суд звертає увагу і на наступне.

Положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно пункту 10 цього Порядку Державну фіскальну службу України зобов'язано визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Таким чином, реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

До 25.05.2018 був чинним наказ Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Вказаний Наказ Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 як нормативно-правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, на виконання вимог статті 117 Конституції України та відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621.

На час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірних рішень Наказ № 567 втратив чинність згідно з Наказом Міністерства фінансів України від 06.04.2018 № 409, а критерії ризиковості платника податків та критерії ризиковості здійснення операцій визначені листом виконуючого обовязки голови Державної фіскальної служби України від 05.11.2018.

Разом з тим листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не можуть в будь-який спосіб впливати на права та обовязки платників податків. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов'язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить висновку, що оскаржувані рішення комісії відповідача-1 від 21.12.2018 за №№ 1031959/НОМЕР_1; 1031997/НОМЕР_1; 1032012/НОМЕР_1; 1032025/НОМЕР_1; 1032036/НОМЕР_1; 1032041/НОМЕР_1; 1032043/НОМЕР_1; 1032044/НОМЕР_1; 1032049/НОМЕР_1; 1032051/НОМЕР_1; 1032151/НОМЕР_1; 1032152/НОМЕР_1; 1032154/НОМЕР_1; 1032155/НОМЕР_1; 1032156/НОМЕР_1 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018 прийняті з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, а тому виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги про визнання їх протиправними та скасування підлягають до задоволення.

При цьому суд не бере до уваги доводи відповідача-1 про те, що в деяких випадках здійснення господарських операцій позивача із ТОВ «Верба-ВВ» договори оренди укладені раніше, ніж відбулась державна реєстрація транспортного засобу за ФОП ОСОБА_3, оскільки вказана обставина не була підставою для відмови в реєстрації податкових накладних. Крім того, актами приймання-передачі майна до договорів оренди підтверджується той факт, що передача транспортних засобів в оренду відбувалась після її реєстрації за позивачем.

Безпідставними є також доводи відповідачів про те, що укладені позивачем із ТОВ «Верба-ВВ» договори оренди в порушення вимог ст.799 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) не посвідчені нотаріально, внаслідок чого такі договори є нікчемними на підставі частини першої статті 220 ЦК України з огляду на таке.

Так, статтею 799 ЦК України передбачено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

В силу вимог частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Водночас частиною другою статті 9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Статтею 4 Господарського кодексу України (далі ГК України) розмежовано відносини у сфері господарювання з іншими видами відносин та зазначено, що не є предметом регулювання цього Кодексу майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, одночасно вказано при цьому, що особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються саме Господарським кодексом України.

На відміну від частини другої статті 799 ЦК України норми параграфу 5 глави 30 ГК України (Оренда майна та лізинг) не встановлюють вимог щодо нотаріального посвідчення договорів оренди транспортних засобів у сфері господарювання, відтак, щодо договорів оренди транспортних засобів, укладених з фізичними особами-підприємцями, ні ЦК України, ні ГК України не вимагають обов'язкового нотаріального посвідчення.

Оскільки передача ФОП ОСОБА_3 транспортних засобів в оренду здійснена нею в межах визначених видів господарської діяльності, тому укладені позивачем договори оренди не підлягають нотаріальному посвідченню.

Разом з тим суд вважає необґрунтованими доводи відповідача-1 щодо неподання позивачем розрахункових документів, які підтверджують факт оплати придбаних за договорами купівлі-продажу транспортних засобів, оскільки такими договорами обумовлено проведення розрахунків у термін 30 банківських днів за фактично отриману продукцію. Водночас сама по собі відсутність розрахунків позивача за придбані транспортні засоби не може бути свідченням того, що такі засоби не використовувались у господарській діяльності підприємця. Суд встановив, що усі передані в оренду автомобілі зареєстровані за позивачем, отже остання набула право власності на них, відтак в силу ведення господарської діяльності на законних підставах передала їх в оренду.

Також суд зазначає, що неподання платником податків повідомлення за формою №20-ОПП має наслідком застосування до такого платника штрафу відповідно до вимог ст.117 ПК України, однак вказана обставина не може бути перешкодою у реєстрації податкової накладної за умови подання платником податків усіх підтверджуючих документів щодо здійснення господарської діяльності, за якою така накладна складена.

Крім того, суд вважає, що підлягають до задоволення позовні вимоги ФОП ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, виходячи з такого.

Відповідно до п. п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на ДФС України.

Положеннями пункту 19 Порядку № 1246 встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

При цьому, пунктом 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п. 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Водночас відповідно до 28 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС України.

Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття комісією ГУ ДФС у Волинській області рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов'язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні.

При цьому, задовольняючи вимоги позивача про зобов'язання відповідача-2 зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, суд виходить з того, що такий спосіб захисту порушеного права не є формою втручання у дискреційні повноваження відповідача та є належним і ефективним способом відновлення його порушених прав, що виключають необхідність повторного звернення до суду.

Оскільки під час розгляду справи позивачем доведено надання ним до комісії ГУ ДФС у Волинській області документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, суд вважає, що, у даному випадку, у відповідача відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв'язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача потребує зобов'язання ДФС України здійснити реєстрацію податкових накладних ФОП ОСОБА_3 № 6 від 31.10.2018; № 13 від 31.10.2018; № 1 від 12.11.2018; № 2 від 13.11.2018; № 3 від 13.11.2018; № 4 від 13.11.2018; № 5 від 15.11.2018; № 6 від 15.11.2018; № 7 від 15.11.2018; № 8 від 15.11.2018; № 9 від 15.11.2018; № 10 від 15.11.2018; № 11 від 15.11.2018; № 12 від 15.11.2018; № 13 від 15.11.2018.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у п. 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі «Чуйкіна проти України» зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов'язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов'язання ДФС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач-1, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 28 815,00 (двадцять вісім тисяч вісімсот п'ятнадцять гривень 00 копійок).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 21 грудня 2018 року №№ 1031959/НОМЕР_1; 1031997/НОМЕР_1; 1032012/НОМЕР_1; 1032025/НОМЕР_1; 1032036/НОМЕР_1; 1032041/НОМЕР_1; 1032043/НОМЕР_1; 1032044/НОМЕР_1; 1032049/НОМЕР_1; 1032051/НОМЕР_1; 1032151/НОМЕР_1; 1032152/НОМЕР_1; 1032154/НОМЕР_1; 1032155/НОМЕР_1; 1032156/НОМЕР_1.

Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 податкові накладні №№6, 13 від 31 жовтня 2018 року; №1 від 12 листопада 2018 року; №№2, 3, 4 від 13 листопада 2018 року; №№5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 від 15 листопада 2018 року.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (45021, Волинська область, Ковельський район, село Воля, вулиця Марка Кримчука, будинок 30, РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області (43010, м.Луцьк, Київський майдан, 4, ) судові витрати в сумі 28815,00 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот пятнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_4Плахтій

Повне судове рішення складено 23 квітня 2019 року.