Справа № 2340/2716/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2716/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Паламар П.Г. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОКАР ПЕТРОЛЕУМ" до Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправної бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокар Петролеум" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.11.2018, просило суд:

-визнати протиправною бездіяльність ДПІ в м. Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області щодо не включення до Єдиного реєстру акцизних накладних залишків пального, які зазначені в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, що поданий 22.03.2016 платником податків - товариством з обмеженою відповідальністю "СОКАР ПЕТРОЛЕУМ" ();

-зобов'язати Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України включити до Єдиного реєстру акцизних накладних залишки пального, які зазначені в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, що поданий 04.10.2018 платником податків - товариством з обмеженою відповідальністю "СОКАР ПЕТРОЛЕУМ" ().

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з цим рішенням, відповідачі, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, Основним видом економічної діяльності ТОВ "Сокар Петролеум" є діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами.

01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", відповідно до пп. 212.1.15 ПКУ позивача включено до переліку платників акцизного податку.

На час виникнення спірних правовідносин, ТОВ "Сокар Петролеум" знаходився на обліку в ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області.

22.03.2016 ТОВ "Сокар Петролеум" здійснено спробу подачі акту інвентаризації обсягів залишку пального до фіскального органу через систему "M.E. Doc", проте документ не було прийнято з технічних причин.

30.03.2016 позивачем подано акт інвентаризації обсягів залишку пального на початок дня 01.03.2016 до ДФС у паперовому вигляді.

25.05.2016 ТОВ "Сокар Петролеум" звернулось до ДПІ у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області з листом №125 в якому повідомили що спроба подати 21.03.2016 акт інвентаризації обсягів залишку пального до фіскальних органів через систему "M.E. Doc" виявилася невдалою з технічних причин, так як після 20.03.2016 акт не приймався сервісним центром. У зв'язку з цим просили провести перевірку щодо встановлення обсягів залишку пального станом на 01.03.2016.

06.09.2016 ГУ ДФС у Черкаській області складено акт №38/23-00-14-0107/1/38305367 про результати документальної виїзної перевірки ТОВ "Сокар Петролеум" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.03.2013 по 31.03.2016.

В ході перевірки, ревізорами встановлено що станом на кінець дня 21.03.2016 до Системи електронного адміністрування реалізації пального ТОВ "Сокар Петролеум" не подано акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального та відображено в акті перевірки обсяг залишків пального в розрізі АЗС позивача згідно наданих первинних документів.

27.12.2016 Рішенням ДФС України №28219/6/99-99-07-01-04-15-ВВП змінено основне місце обліку ТОВ "Сокар Петролеум" шляхом переведення його до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

06.07.2018 ДФС України листом №22767/6/99-99-12-03-03-15 надала відповідь позивачу, в якій зазначила що правові підстави щодо здійснення коригувань у СЕАРП на підставі акту планової виїзної документальної перевірки від 06.09.2016 відсутні, оскільки позивачем подано акт інвентаризації обсягів залишку пального 30.03.2016, з порушенням строків подачі та у паперовому вигляді замість електронної форми.

Позивач вважаючи бездіяльність органів фіскальної служби протиправною звернувся суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що не прийняття контролюючим органом акту інвентаризації обсягів залишку пального, у строки до набрання чинності наказу, яким затверджено форму такого акту є неналежним виконанням державним органом своїх обов'язків, яке в свою чергу не може позбавляти позивача його законних прав.

Колегія суддів погоджується з вказаний висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

01.01.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" від 24.12.2015 №909-VIII (далі - Закон №909-VIII).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Закону №909-VIII, положення закону щодо доповнення ПК України статтями 231 та 232 щодо запровадження акцизних накладних при реалізації пального, Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального, набирають чинності з 01.03.2016.

Згідно п.1 ст. 231 ПК України, платник податку при реалізації пального зобов'язаний скласти в електронній формі акцизну накладну за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД реалізованого пального та зареєструвати в Єдиному реєстрі акцизних накладних з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Відповідно п.1 ст. 232 ПК України, облік обсягів пального в системі електронного адміністрування реалізації пального ведеться за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ ПК України, протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов'язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року із зазначенням адрес об'єктів, на яких зберігаються відповідні обсяги залишків пального, перелік резервуарів, в яких зберігаються обсяги залишку пального, їх технічних параметрів (фізична місткість, що відповідає технічним паспортам), правовстановлюючих документів на відповідні об'єкти та документів, що засвідчують правові підстави експлуатації таких об'єктів. Зазначені у такому акті інвентаризації обсяги залишку пального контролюючий орган враховує у формулі, визначеній пунктом 232.3 статті 232 цього Кодексу, як обсяг, на який платник податку має право зареєструвати акцизні накладні та/або розрахунки коригування в системі електронного адміністрування реалізації пального.

Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2016 №219 (далі - Наказ №219) затверджено форму Акта інвентаризації обсягів залишку пального та Порядок заповнення та подання Акта інвентаризації обсягів залишку пального, який визначає механізм заповнення та подання Акта інвентаризації обсягів залишку пального відповідно до пункту 9 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Наказ №219 набрав чинності з дня його офіційного опублікування в Офіційному віснику України №25, а саме 05.04.2016.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість, оскільки будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Державні органи, що не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСПЛ у справі Rysovskyy проти України, № 29979/04).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.01.2012 Rysovskyy проти України, № 29979/04, зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Колегія суддів зауважує, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, що дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що принцип правової визначеності вимагає ясності й однозначності правової норми й забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України в рішеннях від 11.10.2011 № 10-рп/2011, від 08.06.2016 № 3-рп/2016).

Наведені обставини підтверджують неналежне виконання державним органом своїх обов'язків, що виразилось у не включення до Єдиного реєстру акцизних накладних залишків пального, які зазначені в акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016, що поданий позивачем 22.03.2016.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 22.04.2019.