Справа № 2а-820/11/1370
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №2а-820/11/1370
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

25 квітня 2019 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лізогуб В.В.,

під час розгляду у судовому засіданні в м.Львові адміністративної справи за позовом Приватного підприємства "ДІАМ-ОХОРОНА" до Територіальної державної інспекції праці у Львівській області про визнання протиправним та скасування акта, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "ДІАМ-ОХОРОНА" звернулося в суд з адміністративним позовом в якому просить: визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 13.01.2011 року №13-01-057/0032-0017.

Ухвалою від 18.02.2011 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.05.2018 року зупинено провадження у даній справі до вирішення кримінальної справи №183-0003 та набранням вироку законної сили.

06.03.2019 року Львівською місцевою прокуратурою №2 Львівської області подано до суду відповідь, в якій вказано, що 12.01.2012 Шевченківським районним судом ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.172, ч.1 ст.366 КК України та призначено йому покарання.

29.08.2012 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області скасовано вирок Шевченківського районного суду від 12.01.2011 та направлено матеріали кримінальної справи №183-0003 від 24.01.2011 на додаткове досудове розслідування.

Ухвалою від 12.03.2019 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 04.04.2019 року.

04.04.2019 року позивач у судове засідання не з'явився та не забезпечив явку уповноваженого представника, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Надісланий за вказаною у позовній заяві адресою позивача поштовий конверт з процесуальним документом суду (судова повістка) повернувся на адресу суду з відміткою органу поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до приписів статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судова повістка вважається врученою позивачу належним чином, оскільки скеровувалася на зазначену у позовній заяві поштову адресу.

У зв'язку із неявкою позивача судове засідання відкладено на 25.04.2019 року о 12:00 год.

25.04.2019 року позивач (представник позивача) повторно не з'явився у судове засідання, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, відповідно до положень КАС України, з заявою про розгляд справи у відсутності позивача до суду не звертався.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду суд керується наступним.

Згідно частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Пунктом 3 частини п'ятої цієї статті визначено, що учасники справи зобов'язані з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою.

Згідно до ч.2 ст.131 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

Відповідно до ч.1,3,5 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. До позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Згідно матеріалів справи позивач (представник позивача) двічі не з'явився до суду. Надіслані за вказаною у позовній заяві адресою позивача поштові конверти з процесуальним документом суду (судовою повісткою) повернувся на адресу суду з відміткою органу поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Як зазначалося вище, приписами статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвали суду (судові повітки) вважається врученими позивачу належним чином, оскільки скеровувалися на зазначену у позовній заяві поштову адресу.

Суд зазначає, що, будучи ініціатором судового розгляду, позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані, при цьому визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляд адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що таким чином позивач недобросовісно користується своїми процесуальними правами, що позбавляє суд можливості вирішити спір по суті заявлених вимог.

Положеннями ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Суд покладає на заявника лише обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (Європейського суду з прав людини «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням того, що неявка позивача, представника позивача перешкоджає розгляду справи, відсутня заява позивача (представника позивача) про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку, що сукупність наведених обставин є підставою для застосування наслідків, передбачених вищенаведеними приписами ч.5 ст. 205, п.4 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, - залишення позову без розгляду.

Керуючись п. 4 ч.1 ст.240, ст.ст.256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позовну заяву Приватного підприємства "ДІАМ-ОХОРОНА" до Територіальної державної інспекції праці у Львівській області про визнання протиправним та скасування акта.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Крутько О.В.