Справа № 320/750/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року справа № 320/750/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" з позовом до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України, в якому просить суд:

- скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26.12.2018 №1035772/41915177 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 16.10.2018;

- зобов'язати ОСОБА_1 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №9 від 16.10.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" (ідентифікаційний код: 41915177), днем її подання.

Позивач в обгрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржуваним рішенням протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної, незважаючи на її відповідність всім вимогам та критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. При цьому, оскаржуване рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області не містить жодної інформації щодо невідповідності накладної законодавчо встановленій нормі, або щодо порушення законодавства при її складанні та поданні до реєстрації в ЄРПН.

Позивач стверджує, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем-1 з порушенням процедури, встановленої приписами ПК України, та всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, рішення по своїй суті не відображає фактичних обставин справи, не грунтується на первинних документах, складених позивачем та його контрагентом для підтвердження господарських операцій між ними та базується на доказово і юридично непідтверджених суб'єктивних припущеннях членів комісії ДФС України.

Ухвалою суду від 18.02.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Відповідачі позов не визнали, подали до суду письмові відзиви в яких просили суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач не надав документів, необхідних для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, встановлених п.14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК. Вказують, що за результатам розгляду поданих документів, були відсутні: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СПЕЦТЕХБУД- БРОВАРИ" зареєстровано як юридична особа 05.02.2018, Номер запису: 1 009374 (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

14.06.2018 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОСВІД 2002" (Ідентифікаційний код: 32251657) був укладений договір №44 про надання послуг експлуатації машин та механізмів.

На виконання умов зазначеного вище договору позивачем надані ТОВ "ДОСВІД 2002" послуги автопідйомника, про що сторонами договору оформлені відповідні первинні документи, в тому числі акт наданих послуг №184 від 16 жовтня 2018 року, довідка про виконані роботи (послуги). Також 16.10.2018 позивачем була складена податкова накладна №9.

Після надіслання вказаної податкової накладної до Державної фіскальної служби України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем була отримана квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.11.2018 р. про зупинення реєстрації податкової накладної № 9 від 16.10.2018 р.

В якості підстави для зупинення реєстрації податковою накладної відповідачем вказано таке: "відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК Україна реєстрація ПН/РК від 16.10.2018 № 9 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 "Критеріїв оцінки ступеня ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Позивачем засобами електронного зв'язку до контролюючого органу надіслано повідомлення від 22.12.2018 №01 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, стосовно податкової накладної від 16.10.2018 №9.

У повідомленні надано пояснення, що ТОВ "БК СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" 14.06.2018 заключили договір №44 З ТОВ "ДОСВІД 2002" про надання послуг експлуатації машин та механізмів. З 28.09.2018 по 15.10.2018 послуги автопідйомника надавалися на обєкті ТОВ «ДОСВІД 2002» в смт. Закупне. 16.10.18 був підписаний акт про надання послуг №184 на суму 107 953,20 грн. і була виписана податкова накладна №9, яка заблокована. Оплата надійшла 16.10.2018 - 50953,20 грн. та 17.10.18 - 57000,00 грн. Для цих послуг, а саме автопідйомник було орендовано у фізичної особи ОСОБА_2. До повідомлення щодо подачі документів про підтвердження здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, були додані скановані копії наступних первинних і бухгалтерських документів, які підтверджували здійснення вказаної господарської операції з надання послуг автопідйомника, та яких, на переконання позивача, було достатньо для прийнятгя рішення про реєстрацію податкової накладної № 9 від

16.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: письмові пояснення №10 від 22 грудня 2018 року щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, стосовно податкової накладної від 16.10.2018 № 9; договір №44 від 14 червня 2018 року про надання послуг експлуатації машин та механізмів; рахунок на оплату №186 від 16 жовтня 2018 року; акт надання послуг №184 від 16 жовтня 2018 р.; довідка про виконані роботи (послуги); виписка по рахунку ТОВ "БК СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" № рахунку: 2600 8 47400 за 16.10.2018; виписка по рахунку ТОВ "БК СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" № рахунку: 2600 847400 за 17.10.2018; договір оренди транспортного засобу від 26.02.2018, зареєстровано в реєстрі за №795, та акт приймання-передачі транспортного засобу марки ЗИЛ, моделі 431410 від 26 лютого 2018 року; банківська виписка по рахунку ТОВ "БК СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" 3194 за період з 16.11.2018 по 16.11.2018, що підтверджується додатками до повідомлення від 22.12.2018 №1-№9 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документів.

Незважаючи на виконання ТОВ "БК "СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" вимог про надання пояснень та підтверджуючих документів, за результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісія Головного управління ДФС у Київській області), було прийнято рішення від 26.12.2018 № 1035772/41915177 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким у реєстрації податкової накладної від 16.10.2018 № 9 було відмовлено.

В якості підстави для прийняття такого рішення Головним управлінням ДФС у Київській області зазначено про неподання платником податку копій документів, зокрема - Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Позивач вважає, що прийняте рішення про відмову у реєстрації податкової накладної було необгрунтованим, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246 (далі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФЄ в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

Пунктом 13 Порядку № 1246 визначено, що за результатами зазначених перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно п. 74.2. статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.п. 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 ПК України).

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п'яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів.

Постановою КМУ від 29.03.2017 № 190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісією ДФЄ рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою, яка була зазначена Комісією ДФС України в якості підстави прийняття оскаржуваних рішень, є - "Ненадання платником податку копій документів (первинні документи, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні послуги), у тому числі розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Відповідно до пункту 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісією ДФС України розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що комісія ДФС може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із пунктом 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого Наказом ДФС від 26 червня 2017 року №450, матеріали, що виносяться на розгляд, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією ДФС України відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обгрунтованого рішення зі спірного питання.

У той же час, в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної не зазначено (не підкреслено), яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, тобто, комісією ДФС України не наведені мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, що свідчить про їх необґрунтованість.

У цьому контексті суд зазначає, що всі надані позивачем як до суду, так і до відповідача первинні документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які у силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, а тому підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Отже, відповідність обсягу реалізованих позивачем послуг підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, які за допомогою сервісу "Електронний кабінет платника" були надіслані позивачем ОСОБА_1 фіскальній службі України для врахування під час вирішення питання про реєстрацію зазначених податкових накладних.

Разом з тим, ДФС України, незважаючи на вказані повідомлення позивача та додані до них документи, що підтверджують факти, викладені у повідомленнях, прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної без уточнення підстав неврахування наданих позивачем документів.

З відзивів на позовну заяву вбачається, що відповідачі позов не визнають, обґрунтовуючи це тим, що «При перевірці достовірності даних по наданих документах встановлено, що подані документи ТОВ «Будівельна компанія «Спецтехбуд-Бровари» а саме документ ОСОБА_3 ПУМБ 16.10.2018 є недопустимим для перегляду так як не відкривається, а тому дослідити його зміст неможливо. ... Таким чином встановлено, що ТОВ «Будівельна компанія «Спецтехбуд-Бровари» не надано наступні документи: розрахункові документи, що підтверджують факт сплати за оренду автонавантажувача якими надають послуги».

Однак, будь-яких доказів на підтвердження доводів своїх відзивів відповідачі до відзиву не надали. Разом із тим, згідно доданих до матеріалів справи доказів слідує, що позивачем направлялись засобами електронного звязку на підтвердження здійснення господарських операцій наступні документи:

Додаток №1 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «Лист про діяльність підприемства.рсИ'», назва документу Лист про діяльність підприємства, номер документу 10, дата документу 22.12.2018;

Додаток №2 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «Договір послуг ДОСВІД-2002.РПР», назва документу Договір про надання послуг експлуатації експлуатації машин та механізмів, номер документу 44, дата документу 14.06.2018;

Додаток №3 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «Рахунок 186.pdf», назва документу Рахунок на оплату, номер документу 186, дата документу 16.10.2018;

Додаток №4 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «акти 184.pdf», назва документу АКТ надання послуг, номер документу 184, дата документу 16.10.2018;

Додаток №5 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «Змінні рапорта досвід 2809.18-15.10.2018.pdf», назва документу ДОВІДКА ПРО ВИКОНАНІ РОБОТИ /ПОСЛУГИ/, номер документу 01, дата документу 15.10.2018;

Додаток №6 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «БАНК ПУМБ 16.10.2018.PDF», назва документу Виписка ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3", номер документу 01, дата документу 17.10.2018;

Додаток №7 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «БАНК ПУМБ 17.10.2018.pdf», назва документу Виписка ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_3", номер документу 01, дата документу 17.10.2018;

Додаток №8 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «Договір оренди автопійомника.pdf» назва документу Договір оренди транспортного засобу, номер документу 795, дата документу 26.02.2018;

Додаток №9 від 22.12.2018 «Документ довільного формату» (для подання сканкопій документів) про прийняття документу «ОСОБА_4 16.11.2018.PDF», назва документу Виписка АТ "КБ ПРИВАТБАНК", номер документу 01, дата документу 16.11.2018;

Зазначені обставини відповідачами також вказані у відзиві та не заперечується останніми.

До того ж, вказане вище підтверджує факт відправлення (надання) позивачем всіх документів, які підтверджують здійснення господарських операцій. Відтак, посилання відповідача на неможливість відкриття відправлених файлів у форматі "PDF" не свідчить про їх не надсилання, та відповідно не підтвердження позивачем здійснення вказаних операцій.

При цьому варто зазначити, що чинним законодавством не передбачена відповідальність платника податків за справність чи не справність технічних засобів (програмного забезпечення) контролюючого органу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини"практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-1, "Онер'їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-ХІІ, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер'їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії ГУ ДФС України по прийняттю спірного рішення, в якому не наведені мотиви ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в ОСОБА_5 Європи 77 (31) від 28.09.1977, що свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Однак, під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навів мотивів прийняття спірного рішення та неврахування наданих позивачем до ДФС України документів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

З урахуванням наявності у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем і його контрагентом, приймаючи до уваги те, що такі документи були надані позивачем податковому органу, останній не мав правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. А тому, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у спірних правовідносинах права позивача були порушені внаслідок протиправного рішення саме ГУ ДФС України, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 26.12.2018 №1035772/41915177 про відмову в реєстрації податкової накладної №9 від 16.10.2018.

Зобов'язати ОСОБА_1 фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №9 від 16.10.2018, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" (ідентифікаційний код: 41915177), днем її подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СПЕЦТЕХБУД-БРОВАРИ" (ідентифікаційний код: 41915177) сплачений судовий збір у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код: 39393260).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.