Справа № 826/10452/18
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В.,Мєзєнцева Є.І.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), третя особа: Міністерство оборони України про визнання дій відповідача незаконними; зобов`язання відповідача вчинити належні дії для оформлення позивачу одноразової грошової допомоги та пенсії за інвалідністю з дати надання позивачу інвалідності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року позов задоволено частково. Визнано дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у недотриманні вимог, встановлених абзацами 14, 17, 18 пункту 9 Порядку Про затвердження положення про військові комісаріати та частини четвертої статті 15 Закону України «Про звернення громадян», під час надання відповіді позивачу від 14.05.2018 року №ВСЗ/1009 протиправними. Зобов`язано відповідача прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 від 03.05.2018 року №Л-446, зареєструвати долучені документи до цієї заяви, скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направити Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є громадянином Російської Федерації.

З 04.06.2014 року перебував у складі в/ч п/п В0642 Збройних Сил України (з 28.01.2015 року В2950, батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») виконуючи обов`язки радіотелефоніста 4 відділення зенітного ракетного артилерійського взводу роти вогневої підтримки.

Під час бойових дій двічі 13.08.2014 року та 15.11.2014 року позивачем отримано поранення.

З 27.07.2015 року зі слів позивача, його офіційно зараховано до складу Збройних Сил України (на ту ж посаду).

20.10.2016 року позивача демобілізовано.

27.04.2017 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в м. Києві року позивачу було видано довідку про звернення за захистом в Україні (термін дії продовжено до 27.05.2018 року).

03.04.2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янської РДА у м. Києві Литвинчуку П.І. було видано Тимчасову довідку (взамін посвідчення) №36 з терміном дії до 27.05.2018 року. Із змісту зазначеної довідки вбачається, що позивачу встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІІ-ої групи, а особа, якій видано цю довідку, має право користуватися пільгами відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

18.04.2018 року позивач звернувся із заявою №Л-446 до Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників АТО про отримання виплати по інвалідності. Крім того позивач у заяві зазначив про відсутність у нього паспортів громадянина Російської Федерації або громадянина України, ідентифікаційного номеру та номеру банківського рахунку.

14.05.2018 року Київським міським військовим комісаріатом надано відповідь на заяву позивача від 18.04.2018 року №Л-446, в якій повідомлено, що ОСОБА_1 не надано повного пакету документів (відсутні копії паспорту, ідентифікаційного коду та реквізити банку) для направлення документів до комісії Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду питання щодо надання позивачу одноразової грошової допомоги.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2013 року № 389 Про затвердження положення про військові комісаріати затверджено Положення про військові комісаріати (із змінами і доповненнями) (далі також Положення №389).

Військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами, а також цим Положенням.

Згідно з абзацами 14, 17, 18 пункту 9 Порядку №389, військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань: забезпечують згідно із законодавством соціальний і правовий захист військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів та членів їх сімей; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції військових комісаріатів, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи; ведуть облік осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах в запас або у відставку (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території, для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у своєму зверненні до Державної служби у справах ветеранів війни та учасників АТО, яке в подальшому, перенаправлено до військового комісаріату, позивач зазначав, що у нього відсутній паспорт, ідентифікаційний код платника податків та, відповідно, реквізити банку, та просив роз`яснити подальші дії з метою отримання грошової допомоги без наявності цих документів.

Проте, як вбачається з відповіді військового комісара Київського міського військового комісаріату полковника ОСОБА_2 , останнім фактично відмовлено у задоволенні заяви та повідомлено позивача про те, що ним не подано відповідних копій документів та оригінали для завірення мокрою печаткою комісара, які передбачено Порядком №975, а саме копій паспорту, ідентифікаційного номера та реквізитів банку.

При цьому будь-які роз`яснення у вказаній відповіді про право на оскарження такого рішення суб`єкта владних повноважень та порядок такого оскарження відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволенні позовної вимоги позивача про визнання дій Київського міського військового комісаріату протиправними, оскільки відповідачем при наданні відповіді не дотримано вимог, встановлених абзацами 14, 17, 18 пункту 9 Порядку №389 та частини четвертої статті 15 Закону України №393.

Стосовно іншої частини позовних вимог, а саме зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити належні дії для оформлення позивачу одноразової грошової допомоги та пенсії за інвалідністю з дати надання позивачу інвалідності, колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ст. 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом № 2011-ХІІ.

Положеннями п. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 4 п. 2 ст. 16 вказаного Закону встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами (далі розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Київський міський військовий комісаріат, як повноважений орган, у межах спірних правовідносин зобов`язаний направити подані позивачем для призначення одноразової грошової допомоги документи до Міністерства оборони України разом із своїм висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги (наявності чи відсутності підстав). Норми Закону № 2011-XII та Порядку не містять винятків щодо виконання цього обов`язку та не наділяють військовий комісаріат відмовляти у направленні документів.

Питання наявності підстав для призначення одноразової грошової допомоги вирішується виключно Міністерством оборони України, яким і приймається відповідне рішення (про призначення або відмову у призначенні), а військовий комісаріат направляє Міністерству оборони України свій рекомендаційний висновок з цього питання (разом із документами) та за наслідками розгляду документів Міністерство оборони України повідомляє заявника про мотиви відмови (у випадку прийняття міністерством рішення про відмову у призначенні допомоги) або видає наказ про виплату допомоги (у випадку прийняття міністерством рішення про призначення допомоги).

Тому, відмовивши у направленні документів, з підстав відсутності копій паспорту, ідентифікаційного номера та реквізитів банку відповідач порушив право позивача на отримання такої допомоги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по наявність підстав для захисту прав позивача шляхом зобов`язання Київського міського військового комісаріату прийняти до розгляду заяву ОСОБА_1 від 03.05.2018 року №Л-446, зареєструвати долучені документи до цієї заяви, скласти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направити Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлений 24.04.2019 року.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: В.В. Файдюк

Є.І.Мєзєнцев