Справа № 520/8490/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 р.Справа № 520/8490/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Тацій Л.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 07.11.18 року по справі № 520/8490/18

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому, з підстав незаконності рішення, просить суд:

- визнати незаконним Рішення № 23 Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 25.09.2018 року в частині дати початку виплати ОСОБА_1 оновленої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (21707,84 грн.), - 01.08.2018 року;

- зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків від винагороди судді - 27134,80 грн., починаючи з 21.02.2018 року. Перерахунок здійснити з урахуванням виплачених сум грошового утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення відповідача в частині дати початку виплати оновленої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 21707,84 грн., з 01.08.2018 року, а не з 21.02.2018 року, на думку позивача, є незаконним.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії задоволено . Визнано незаконним та скасовано рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 23 від 25.09.2018 року в частині дати початку виплати ОСОБА_1 оновленої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (21707,84 грн.), - 01.08.2018 року. Зобов'язано Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 80 відсотків від винагороди судді - 27134,80 грн., починаючи з 21.02.2018 року, з урахуванням виплачених сум грошового утримання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає його необґрунтованим, незаконним, поставленим з порушенням норм матеріального права. Вказує, що 27.08.2018 ОСОБА_1 особисто подав до управління заяву про перерахунок щомісячного довічного утримання згідно нової довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці №06-12/32/18 від 20.08.2018, видану Донецьким апеляційним господарським судом. В п. 4 розділу II Порядку №3-1 зазначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судці, який працює за відповідною посадою. Відповідно до п. 2 розділу III Порядку №3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди. Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VIII внесено зміни до законів України в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року, як розрахункової величини. Проте вищезазначений закон України набув чинності лише 22 липня 2018 року. З урахуванням вищевикладеного, перерахунок щомісячного довічного утримання проведено з 01.08.2018. Відповідно до зазначеного, Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова, здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже своїми діями права та законні інтереси позивача не порушило. Враховуючи вищезазначене просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 по справі №520/8490/18 в повному обсязі та прийняти рішення суду, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Також від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа Міністерства соціальної політики № 2230/1/2-19 від 04.02.2019р. Також просить розгляд справи по суті здійснювати за його відсутності.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 21.02.2018 року перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Відповідно до рішення Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 23 від 17.05.2018 року позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 21.02.2018 року. Розмір грошового утримання судді у відставці склав 19712,00 грн.

27.08.2018 року позивач звернувся до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою, в якій просив провести перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці №06-12/32/18 від 20.08.2018 року виданої Донецьким апеляційним господарським судом.

Рішенням Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 23 від 25.09.2018 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.08.2018 року. Розмір грошового утримання судді у відставці склав 21707,84 грн.

Позивач, вважаючи незаконним рішення відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи має керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти, чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Суд зазначає, що відповідачем перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу за результатами розгляду його її заяви було проведено з 01.08.2018 року, а не з 21.02.2018 року.

Правомірність такого перерахунку відповідач обґрунтовує тим, що оскільки Закон України № 2415-VIII від 15.05.2018 року "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності 22.07.2018 року, перерахунок щомісячного грошового утримання позивачу слід здійснювати з 01.08.2018 року.

Судом встановлено, що 21 липня 2018 року опубліковано Закон України від 15 травня 2018 року № 2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Цим законом внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Отже, дію цього Закону поширено на правовідносини, що виникли до набрання чинності цим нормативно-правовим актом, а саме: починаючи з 01 січня 2017 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1600 гривень.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривні.

З огляду на зазначене, з 01 січня 2018 року посадовий оклад суддів встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1762 гривні, а тому саме з цієї дати зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що відповідач не вірно тлумачить норми Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що довічне грошове утримання судді у відставці залежить від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

В листі №11-13636/18 від 24.07.2018 року відповідач на свій розсуд тлумачить норми Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», що в подальшому призвело до відмови позивачу у перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018.

Виходячи зі зміни складових розміру суддівської винагороди, визначених Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 №2415-VІІІ, право позивача на перерахунок його довічного грошового утримання судді у відставці виникло з 01.01.2018, тобто з моменту підвищення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 1762 грн, який є розрахунковою величиною у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII для обчислення грошового забезпечення призначених суддів.

Конституційний суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячне грошове утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов'язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування. Неможливо звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, і відповідно, матеріального та соціального забезпечення. Однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів (рішення від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002; від 01.12.2004 №19-рп/2004; від 11.10.2005 №8-рп/2005; від 18.06.2007 № 4-рп/2007; від 22.05.2008 №10-рп/2008; 3-рп/2013 від 03.06.2013, від 08.06.2016 № 4-рп/2016; від 27.02.2018 № 1-р/2018).

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних законних очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при звільненні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.

В рішенні від 01.11.2018 по справі №0640/3835/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що оклад судді є однією зі складових суддівської винагороди, а 15.05.2018 Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» № 2415-VIII були внесені зміни до пункту 3, розділу 11 Закону України №1774-VIII та встановлено порядок обчислення грошової винагороди судді із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених Законом «Про державний бюджет України» на відповідний рік. Отже, цим Законом передбачено необхідність перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи з цієї розрахункової величини, яка в майбутньому може змінюватись. Зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

При цьому, процедуру перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначає Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, у редакції постанови від 20 березня 2017 року № 5-1.

Пунктом 4 розділу ІІ цього Порядку визначено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тому, оскільки посадовий оклад судді, який працює на відповідній посаді змінився з 01.01.2018 року, то перерахунок щомісячного довічного утримання, з врахуванням встановленої Законом України №2415-VIII від 15.05.2018 року дати початку застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат - 1 січня 2017 року та викладених вище положень Порядку, повинен бути здійснений з 21.02.2018 року, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

Між тим, відповідно до листа Державної судової адміністрації України №11-13636/18 від 24.07.2018 року посадовий оклад суддів з 01.01.2018 року встановлюється, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - 1762 грн.

Разом із тим, згідно довідки Донецького апеляційного господарського суду №06-12/32/18 від 20.08.2018 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданій ОСОБА_1, станом на 01 січня 2018 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 27134,80 грн., у тому числі посадовий оклад - 19382,00 грн. та доплата за вислугу років - 7752,80 грн.

Отже, Донецький апеляційний господарський суд складаючи відповідну довідку та визначаючи розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1, виходило із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, посилання відповідача в апеляційній скарзі на п.4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2018 №3-1, оскільки в наданій позивачем довідці чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 01.01.2018, і відповідач, не повертаючи її як неналежно оформлену, прийняв цю довідку до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 21.01.2018, а з 01.08.2018.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач допустив бездіяльність, яка полягала у відмові в перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018, а тому ГУ ПФУ в Харківській області слід зобов'язати провести такий перерахунок з 21.01.2018 відповідно до наданої позивачем довідки.

За таких обставин, суд вважає, що Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова приймаючи рішення № 23 від 25.09.2018 року в частині дати початку виплати ОСОБА_1 оновленої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (21707,84 грн.), - 01.08.2018 року, діяло всупереч чинного законодавства, а тому таке рішення є незаконним.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

З урахуванням того, що відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.11.2018 року по справі № 520/8490/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Тацій З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 26.04.2019 року