Справа № 440/4228/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 р.Справа № 440/4228/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Яковенка М.М.

суддів: Лях О.П., Бегунц А.О.

секретарі судового засідання: Жданюк Г.О.

за участі представників:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року по справі № 440/4228/18 (головуючий І інстанції: Удовіченка С.О., повний текст складено 01.02.2019 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" до Полтавської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської митниці ДФС в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357 та рішення про коригування митної вартості товарів UA806020/2018/0037/2 від 05.11.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00361 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/0040/2 від 08.11.2018;

- визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00363 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/0041/2 від 09.11.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00361 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018.

Визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00363 та рішення Полтавської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000041/2 від 09.11.2018.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, пославшись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, яке прийнято з порушенням норм матеріального права та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт наголошує, що оскаржувані картки відмови в прийнятті митних декларацій прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, у межах та у спосіб передбачений законами України.

В судовому засіданні представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі. Вважає, що позивач не навів належними документами реальну ціну вартості товару, а тому коригуваннями митної вартості такого товару було здійснено на законних підставах. На даний час проводиться кримінальне провадження відносно діяльності відповідача. За висновками судово-економічної експертизи середня ціна на зазначений товар яка є економічно обґрунтованою перебуває в межах 7,98-9,02 дол.США за 1 кг.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги. Наданий письмовий відзив на апеляційну скаргу.

З огляду на положення ст.49 КАС України, є процесуально не можливим здійснити залучення до участі у розгляді справи на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в якості третьої особи ТОВ «ОСОБА_3 Егбертс Україна», тому у задоволенні клопотання цієї особи-заявника було відмовлено.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги відповідно до ст.308 КСАС України, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 08.05.2018 між компанією "VELCAR ESTATE LP" (продавцем) та ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" (покупцем) укладено контракт № UA-001 за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар, а також будь-які інші замовлені покупцем товари продовольчого, сировинного або промислового характеру, які зазначені в Інвойсах та є невід'ємною частиною контракту.

Пунктом 1.2 контракту визначено, що назва товару, опис, ціна за одиницю товару зазначаються в Інвойсах, які є невід'ємною частиною контракту.

Відповідно до пункту 2.1 контракту ціни на товар установлюються у договорах США на умовах поставки (Інкотермс 2010), зазначених в Інвойсах на конкретну визначену поставку (а.с. 42-47).

На виконання умов контракту ТОВ "СТАНДАРТ ЧЕК СІТІ" через уповноважену особу декларанта ФОП ОСОБА_4 подано до Полтавської митниці ДФС митні декларації для оформлення товарів, які надійшли на адресу позивача.

Відповідно до митної декларації № UA806020/2018/212320 від 01.11.2018 був заявлений до оформлення товар кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нето понад 10 кг (П/Е мішки по 30 кг), не для роздрібної торгівлі масою 16350 кг; торгівель марка СОСАМ, країна виробництва BR, виробник СОСАМ CIA DE CAFЕ SOLUVER E D ERIVADOS, дата виробництва 06.08.2018, термін придатності 06.08.2020 (а.с. 90).

До митної декларації № UA806020/2018/212320 декларантом було подано наступні документи: контракт № UA-001 (а.с. 92-97); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 (а.с. 98-99); сертифікат якості 1395/18 (а.с. 105); рахунок фактура (інвойс) 261/8 (а.с. 104); коносамент HLCUSS (а.с. 103); автотранспортна накладна 4916 (а.с. 102); сертифікат про походження товару BR041ACO00 (а.с. 101); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 03.09.2018 (а.с. 100).

01.11.2018 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив про необхідність подання документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Також у повідомленні зазначено, що у результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунок-фактура № 261/18 від 31.08.2018 (а.с. 118).

02.11.2018 позивачем до митного органу надано прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2018 в якому визначено митну вартість товару 3,71 дол.США/кг. (а.с. 109).

05.11.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA806020/2018/000037/2 в якому визначено митну вартість товару 5,35 дол.США/кг. (а.с. 112-113).

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у звязку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість. У результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунок-фактура № 261/18 від 31.08.2018.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості товарів імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявлено декларантом митної вартості товару №1 становить 3,71 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США за кг.

Тому митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, яка була визнана митним органом.

05.11.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00357, якою відмовлено у прийнятті митної декларації № UA806020/2018/212320 з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митого кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару. Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018 (а.с. 110-111).

08.11.2018 представником декларанта було подано митну декларацію № UA806020.2018.212630 відповідно до якої був заявлений до оформлення товар кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (П/Е мішки по 28 кг), не для роздрібної торгівлі 18340 кг; торгівель марка СACIQUE, країна виробництва BR, виробник COMPANHIA CACIQUE DE CAFЕ SOL UVEL (а.с. 136 137).

До митної декларації № UA806020/2018/212630 декларантом було подано наступні документи: контракт № UA-001 /а.с. 92-97/; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 /а.с. 98-99/; рахунок фактура (інвойс) 012669 (а.с. 140); коносамент HLCUSS /а.с. 141/; автотранспортна накладна 3277 (а.с. 142); сертифікат про походження товару BR041ACO00 (а.с. 143); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н (а.с. 100); декларація про походження товару 012669; договір про надання послуг митного брокера 12-Т (а.с. 245-247).

08.11.2018 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив про необхідність подання документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України (а.с. 150).

08.11.2018 позивач повідомив Полтавську митницею ДФС про неможливість подати на протязі десяти днів вказані документи (а.с. 148).

08.11.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA806020/2018/000040/2, в якому визначено митну вартість товару 5,35 дол.США/кг. (а.с. 144-145).

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у звязку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості товарів імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявлено декларантом митної вартості товару №1 становить 3,71 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США за кг.

Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, яка була визнана митним органом.

08.11.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00361, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митого кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару. Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018 (а.с. 146-147).

09.11.2018 року представником декларанта було подано митну декларацію № UA806020/2018/212661 відповідно до якої був заявлений до оформлення товар кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (П/Е мішки по 30 кг), не для роздрібної торгівлі - 16350 кг; торгівель марка СОСАМ, країна виробництва BR, виробник СОСАМ CIA DE CAFЕ SOLUVER E D ERIVADOS (а.с. 119-120).

До митної декларації № UA806020/2018/212661 декларантом було подано наступні документи, зокрема: контракт № UA-001 (а.с. 92-97); доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2 (а.с. 98-99); сертифікат якості 1398/18 (а.с. 122); рахунок фактура (інвойс) 262/18 (а.с. 123); коносамент (а.с. 124, 242); автотранспортна накладна 8389 (а.с. 130); сертифікат про походження товару BR041ACO00 (а.с. 126); прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н (а.с. 100); декларація про походження товару 262/18.

09.11.2018 митний орган направив повідомлення декларанту в якому зазначив щодо необхідності подання документів, передбачених частиною третьої статті 53 Митного кодексу України (а.с. 134).

09.11.2018 позивач повідомив Полтавську митницею ДФС про неможливість подати на протязі десяти днів вказані документи (а.с. 132).

09.11.2018 Полтавською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 806020/2018/000041/2 в якому визначено митну вартість товару 5,35 дол.США/кг. (а.с. 128-129).

Вищевказане рішення про коригування митної вартості обґрунтовано тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у звязку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару у документах, що підтверджують митну вартість. У результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості не містять, всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: подано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунок-фактура № 262/18 від 31.08.2018.

Наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості товарів імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявлено декларантом митної вартості товару №1 становить 3,71 дол. США за кг, а рівень митної вартості товару зі схожими характеристиками, оформленого за митною декларацією від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана митним органом, становить 5,35 дол. США за кг.

На підставі наведеного відповідач дійшов висновку, що метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до частини другої статті 58 МК України не може бути прийнятий у звязку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх необхідних відомостей щодо складових митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у звязку із відсутністю даних щодо вартості операцій з аналогічними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у звязку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у звязку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у звязку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків.

Тому митну вартість товару, що імпортується, також скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, що ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, яка була визнана митним органом.

09.11.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA806020/2018/00363, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин порушення позивачем вимог статті 52 Митого кодексу України в частині правильності визначення митної вартості товару. Також зазначено, що митне оформлення товару можливе за умови застосування рішення про коригування митної вартості товару № 806020/2018/000041/2 від 09.11.2018 (а.с. 130-131).

Здійснюючи апеляційний перегляд рішення, надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 826/5868/16.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як встановлено судами, що відповідно до пункту 2.1 контракту № UA-001 ціни на товар установлюються у договорах США на умовах поставки (Інкотермс 2010), зазначених в Інвойсах на конкретно визначену поставку (а.с. 42-47).

З матеріалів справи вбачається, що представником декларанта до митних декларацій № UA806020/2018/212320, № UA806020/2018/212630, № UA806020/2018/212661 додано, зокрема: рахунки фактури (інвойс) 261/8 (а.с. 104), № 012669 (а.с. 140), № 262/18 (а.с. 123), у яких зазначено вартість товару 3,71 дол.США/кг.

Також, 02.11.2018 позивачем до митного органу надано прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 30.08.2018 в якому визначено митну вартість товару 3,71 дол.США/кг. (а.с. 109). Крім того, вказана вартість товару 3,71 дол.США/кг підтверджується наданим позивачем прейскурантом (прайс-листом) виробника товару від 03.09.2018 (а.с. 100).

Надані позивачем документи не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом підтверджена, а подані позивачем під час митного оформлення рахунки фактури (інвойс) та прейскуранти (прайс-лист) виробника товару дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Водночас відповідачем у даному випадку вартість товарів, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Також указано, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній декларації від 12.10.2018 № UA500120/2018/008622, що визнана органом доходів і зборів.

Відповідно до митної декларації № UA500120/2018/008622 від 12.10.2018 був заявлений до оформлення товар кава натуральна розчинна "NESCAFE KXRC 582 OCTABIN 200kg XI" гранульована, з вмістом сухої речовини на основі кави більше 95 мас. %; артикул 43852021 420 кт. по 200 кг; вага нетто 8400 кг.; виробник "Nestle Brasil Ltda"; торговельна марка "NESCAFE"; ціна товару 44918,84 грн (а.с. 185-186).

Відповідно до митної декларації № UA500120/2018/008622 від 12.10.2018 до оформлення заявлено товар який не є аналогічним товару, заявленого до оформлення позивачем, зокрема відмінності містяться у виді, виробнику товару та торговельній марці товару.

Колегія суддів погоджує висновки суду першої інстанції, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

При чому, відповідачем не спростовано ту обставину, що враховані відповідачем показники вартості товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, які перебувають в інформаційних базах даних митного органу інформації за першим методом, а не за іншими методами визначеними митним органом, та такі показники не були предметом судового перегляду та згодом так само визнано неправомірним таке коригування вартості ціни товару.

Щодо посилань відповідача на те, що до митного оформлення надано прайс-лист від продавця б/н від 03.09.2018, яким закріплено ціну на продукцію, та який видано пізніше ніж рахунки-фактури № 261/18 від 31.08.2018 (а.с. 113), № 262/18 від 31.08.2018 (а.с. 129), то колегія суддів також не погоджується з такими доводами, як на підставу для коригування митної вартості, оскільки такі доводи відповідача є безпідставними та жодним чином не впливають на правильність визначення митної вартості товару позивачем за першим методом з огляду на підтвердження позивачем заявленої митної вартості товару документами, передбаченими частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Таким чином, митним органом не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA806020/2018/000037/2 від 05.11.2018, №UA806020/2018/000040/2 від 08.11.2018, №UA806020/2018/000041/2 від 09.11.2018, а так само карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2018/00357, №UA806020/2018/00361, № UA806020/2018/00363, які є похідними вимогами.

Так, положеннями частин першої та другої статті 256 Митного кодексу України визначено, що відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз'яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до частин дев'ятої, десятої статті 264 Митного кодексу України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною дванадцятою цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

За таких обставин, зазначені картки відмови також є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно доводів сторони відповідача апелянта щодо наявного кримінального провадження порушеного відносно позивача за правопорушення допущені у сфері податкового та митного законодавства щодо можливого ухилення від належного оплати податків, зборів та митних платежів, висновків судово-економічної експертизи №12464 від 16.01.2019 року зробленого Харківським НДІСЕ ім..Бокаріуса по матеріалам кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.02.2018 року, колегія суддів вважає їх неприйнятними та безпідставними. В межах цієї справи та при визначені митної вартості товарів зазначені обставини не були підставами для прийняття спірних рішень, в тому числі щодо коригування митної вартості товару. Тому з огляду на положення ч.2 ст.77 КАС України, відповідач у таких справах не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Таких вжитих заходів для їх отримано вчинено не було та не доведено перед судом щодо дотримання наведених у цій нормі вимог.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність та можливе вчинення позивачем відповідних правопорушень, в тому числі щодо сумнівів стосовно здійснення взагалі господарських операцій, або можливої фіктивності підприємства, вчинення протиправних дій та злонавмисних домовленостей з іншими особами поставщиками товару до України за заниженими цінами є предметом кримінального провадження на якому наголошує відповідач. В той же час, належними та допустимими доказами, або відповідно до ч.6 ст.78 КАС України належними судовими рішеннями в межах такого кримінального провадження не доведено та суду не надано. Так саме, не надано документального підтвердження принаймні вручення підозри винним особам у вчиненні таких кримінально караних правопорушеннях. Припущення сторони відповідача щодо таких можливих правопорушень, є з огляду на ст.62 Конституції України не припустимим.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції. Судове рішення не може бути скасовано з формальних підстав.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі зясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 23, 31, 33, 90, 292, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Полтавської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року по справі № 440/4228/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів - з дня складення повного судового рішення.

У повному обсязі складена 25 квітня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_5
Судді(підпис) (підпис) ОСОБА_6 ОСОБА_7