Справа № 163/2274/18
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3998/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 05 березня 2019 року у справі № 163/2274/18 (рішення ухвалене судом під головуванням судді Чишій С.С., дата складання повного тексту рішення - 07.03.2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови, суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 ЧАСТИНА

ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 5501/20500/18 від 07.11.2018 року за ознаками ст.485 МК України.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 05 березня 2019 року у справі № 163/2274/18 постанову в.о. начальника ОСОБА_1 митниці ДФС ОСОБА_4 від 07.11.2018 року в справі про порушення митних правил №5501/20500/18 про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 113 548,17 гривень, визнано протиправною і скасовано.

Провадження в справі про порушення митних правил № 5501/20500/18 закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на підставі інформації отриманої від митних органів Литовської Республіки встановлено обставини стосовно наявності вини позивача у порушення митних правил, що полягають у заниженні митної вартості транспортного засобу ввезеного на митну територію України та як наслідок заниженні митних платежів. Вказує, що надані суду копії документів, викладені на іноземній мові в розумінні ст.495 МК України є належними і допустимими доказами, які підтверджують декларування позивачем недостовірної інформації стосовно фактичної митної вартості транспортного засобу та заниженні митних платежів. При цьому зазначає, що в листі митних органів Литовської Республіки йдеться проте, що експортна декларація та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були надані компанією UAB "T&S MOBILE", для підтвердження ввезення автомобіля на територію України. Вважає, що такі обставини достатньо свідчать про обізнаність позивача з дійсною вартістю автомобіля, яка є значно вищою, і наявність у неї під час перетину митного кордону іншого пакету документів на нього, відповідно і прямого умислу на вчинення правопорушення з метою уникнення від сплати митних платежів.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронні пошти зазначених учасників справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та положення ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

26.04.2018 року посадовою особою м/п «Луцьк» ОСОБА_1 митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205100/2018/006260, декларантом якої є громадянка ОСОБА_5 (митним брокером є- ПП "Євромістброк "), проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль марки RENAULT, моделі - MEGANE, ідентифікаційний номер (номер кузова) - VF1KZ1А, загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий обєм циліндрів - 1461 см3, потужність - 66 kW, тип кузова - універсал, колісна формула - 4x2, колір - чорний, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2011, модельний рік виготовлення - 2011, дата введення в експлуатацію - 25.01.2011р.», який відповідно до рахунку-фактури (KAUFVERTRAG) без номера від 23.04.2018 слідував з компанії «AUKOTRAS GMBH», Kantstr, 27, 31224, PCINE в адресу фізичної особи - громадянки ОСОБА_2, Україна Рівне-Малево, 13 за ціною 1 000,00 Євро.

У графі 12 названої декларації вартість названого транспортного засобу зазначено у розмірі 33771,25 грн, курсом валюти 32,01065900 (гр.23 декларації), валюта та загальна сума за рахунком -1000 Євро (гр. 22 декларації).

За митне оформлення даною транспортного засобу при його митній вартості у 33 771,25 гривень було сплачено митних платежів в загальній сумі 16 587,28 (Шістнадцять тисяч пятсот вісімдесят сім) гривень 41 копійка.

28.08.2018 року до ОСОБА_1 митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 17.08.2018 року №25494/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT модель MEGANE», номер кузова: VF1KZ1A за експортною митною декларацією MRN №18LTKC0100EK0368E1 та рахунком-фактурою (PAZYMA-SASKAITA) серії TSN №2560 від 23.04.2018 року щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу.

За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаросупровідних документів доданих да названого звернення, національними митними органами встановлено, що автомобіль марки «RENAULT модель MEGANE», номер кузова: VF1KZ1A був проданий компанією UAB «T&S MOBILE», Kauno g, 15168228 MARIJAMPOLE LT громадянину України ОСОБА_6, пасп. №FC 118318, вул. Центральна 39, м. Луцьк, за ціною 4 750,00 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 26.04.2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205100/2018/006260 склало суму 152 050,63 (Сто пятдесят дві тисячі пятдесят) гривень 63 копійки.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів ОСОБА_1 митниці ДФС від 12.09.2018 №1155/03-70-19-01-25, за митне оформлення автомобіля марки «RENAULT модель MEGANE», номер кузова: VF1KZ1A при його митній вартості у 152 050,63 гривень необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 54 436,67 гривень, тобто різниця між платежами які було сплачено і платежами, які необхідно було сплатити становить 37 849,39 (Тридцять сім тисяч вісімсот сорок дев'ять) гривень 39 копійок.

13.09.2018року ОСОБА_1 митницею ДФС направлено лист на адресу гр. ОСОБА_2 про необхідність прибуття до ОСОБА_1 митницю ДФС 24.09.2018 року на 12 год. для надання пояснення та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил, який було направлено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №835, яке отримано особисто ОСОБА_2 (а.с. 21,31).

24.09.2018 року відносно громадянки України ОСОБА_2 посадовою особою ОСОБА_1 митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №5501/20500/18 за ознаками порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України.

Розгляд справи призначено на 07 листопада 2018 року у період з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за адресою: ОСОБА_1 митниця ДФС, Україна, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі.

26.09.2017року за даними фіскального чеку ОСОБА_1 митницею ДФС відправлено на адресу гр. ОСОБА_7 рекомендований лист №ФОМ-1257/20/03-70-20-02 від 25.09.2017року, яким поінформовано про обставини стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення та необхідність прибуття до ОСОБА_1 митниці ДФС, за адресою: Україна, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі 07 листопада 2018 року для розгляду адміністративної справи у період з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.(а.с.28).

07.11.2018 року було винесено постанову №5501/20500/18, якою громадянку України ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 113541 (сто тринадцять тисяч пятсот сорок вісім)гривень 17 копійок.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач 14 листопада 2018року звернулась з адміністративним позовом про оскарження названої постанови №5501/20500/18.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЙ

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані суду докази не є доказом придбання позивачем ввезеного на митну територію України транспортного засобу за ціною зазначеною у експортній декларації, оскільки надана митними органами експортна декларація № 18LTKС0100EK0368Е1 доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Так за даними названої експортної декларації та документами, наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України підтверджуються обставини з приводу невідповідності відомостей, щодо осіб продавця і покупця, так і щодо вартості транспортного засобу. Така декларація жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах, компанії "AUCOTRASI GMBH". Вказана декларація лише свідчить, що компанія UAB "T&S MOBILE" задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС. Доводи відповідача про наявність у позивача при перетині митного кордону іншого пакету документів на автомобіль ґрунтуються виключно на припущеннях, так як жодними належними і допустимими доказом не підтверджені.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 485 Митного Кодексу України дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а зокрема заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у звязку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Зі змісту даної норми випливає, що склад порушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України обумовлює наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із статтею 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 49 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (частина перша статті 51 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 335 Митного кодексу України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв'язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

Як слідує з відзиву відповідача від 10.12.2018року (а.с. 13, 17), митної декларації (а.с. 5), рахунку-фактури (а.с. 14) позивачем для митного оформлення транспортного засобу було подано митну декларацію ІМ40ДЕ №UA205100/2018/006260 від 26.04.2018 року та рахунок-фактуру від 23 квітня 2018, відповідно до якої вартість ввезеного ним транспортного засобу становить 1000 Євро. Згідно даного рахунку -фактури продавцем названого засобу виступала компанія «AUKOTRAS GMBH», Kanst, 27, 31224 PCINE, покупцем гр. ОСОБА_2, Україна, Рівне-Маливо,13 .

Таким чином, позивачем надано до митного оформлення виключно ті документи, які йому були надані продавцем названого транспортного засобу- компанією «AUKOTRAS GMBH».

Вказані документи не містять будь-яких розбіжностей, ознак підробки та у них наявні всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Доказів наявності у позивача інших документів, ніж ті, які подані до митного органу, відповідачем не надано і такі відсутні в матеріалах справи про порушення митних правил.

Що стосується повідомлення, отриманого від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по незакінченому митному оформленню транспортних засобів, як підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то слід зазначити, що таке повідомлення не є беззаперечним доказом вини особи у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів.

Водночас, як слідує із змісту документів, наданих митними органами Литовської Республіки та товаросупровідних документів до нього, а зокрема експортної декларації №18LTKC0100EK0368E1 (а.с.19) вбачається, що автомобіль марки «RENAULT модель MEGANE», номер кузова: VF1KZ1A був проданий компанією UAB «T&S MOBILE», Kauno g, 15168228 MARIJAMPOLE LT громадянину України ОСОБА_6, пасп. №FC 118318, вул. Центральна 39, м. Луцьк, за ціною 4 750,00 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 26.04.2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205100/2018/006260 склало суму 152 050,63 (Сто пятдесят дві тисячі пятдесят) гривень 63 копійки.

Натомість, відповідно до наданого митному органу рахунку -фактури, вказаний транспортний засіб був придбаний позивачем у компаній «AUKOTRAS GMBH», Kanst, 27, 31224 PCINE за 1000 Євро.

В той час згідно попередньої експортної декларації, наданої митними органами Литовської Республіки, №18LTKC0100EK0368E1 покупцем цього ж транспортного засобу є ОСОБА_6, пасп. №FC 118318, вул. Центральна 39, м. Луцьк, а продавцем -компанія UAB «T&S MOBILE», Kauno g, 15168228 MARIJAMPOLE LT.

Відтак, компанії яка здійснила продаж транспортного засобу для позивача є іншою, на відміну від тієї компанії яка подала попередню експортну декларацію стосовно продажу транспортного засобу гр. ОСОБА_6.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач не довів, що одержані від митних органів Литовської Республіки документи мають переважне доказове значення порівняно з документами, поданими позивачем для митного оформлення згаданого вище транспортного засобу. При цьому, вказані документи не виключають можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах- компанії «AUKOTRAS GMBH».

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 митницею ДФС не перевірено обставин завершення експорту товару, не здійснено запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по литовських документах та документах, поданих до митного оформлення декларантом, не вжито заходів для встановлення особи і опитування ОСОБА_6, який значиться покупцем автомобіля за литовськими документами, не вжито заходів для зясування обставин з приводу умов продажу названого транспортного засобу компаніями UAB «T&S MOBILE», Kauno g, 15168228 MARIJAMPOLE LT громадянину України ОСОБА_6 та компанію «AUKOTRAS GMBH», Kanst, 27, 31224 PCINE для гр. ОСОБА_2, не витребувано від митних органів та/або вказаних компаній копій фінансових документів про оплату вартості транспортного засобу, за яку вказаними компаніями здійснювався продаж переліченим громадянам, а тому отримані від митних органів Литовської Республіки документи самі по собі не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості гр. ОСОБА_2 у порушенні митних правил та не доводять наявності у її діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару, оскільки такі документи лише свідчать, що компанія «UAB «T&S MOBILE» задекларувала, але не здійснило експорт транспортного засобу з Європейського союзу.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо існування невідповідності між документами, поданими позивачем ОСОБА_1 митниці ДФС та експортними митними деклараціями, наданими литовським митним органом, оскільки така невідповідність, без належних доказів умисного подання позивачем недостовірних документів та відомостей не може бути підставою для прийняття рішення щодо визнання її винною у вчиненні порушення митних правил.

За змістом ст.10 КУпАП, суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів, які вказували на наявність умислу позивача на вчинення дій, передбачених ст.485 МК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили б саме про умисел декларанта на заниження митних платежів, шляхом повідомлення недостовірної інформації для визначення митної вартості товару з метою зменшення розміру митних платежів та надання з цією метою органу доходів і зборів документів, не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил за ст.485 МК України.

Аналізуючи наведені вище положення митного законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оспорювана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно ч.1 ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області 05 березня 2019 року у справі № 163/2274/18 залишити - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_8
судді ОСОБА_9
ОСОБА_10

Повне судове рішення складено 25 квітня 2019 року.