Справа № 640/4916/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 квітня 2019 року № 640/4916/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Євроінвест" (01042, м.Київ, вулиця Івана Кудрі, 20)
до Головного управління ДФС у м.Києві (04116, м.Київ, вулиця Шолуденка, 33/19)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» (надалі по тексту - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28 лютого 2019 року №;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» () судовий збір в розмірі 8562,91 грн. шляхом безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» () витрати на проведення економічного дослідження в розмірі 22 000,00 грн. шляхом безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень - відповідача.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що акт перевірки не містить жодних посилань на норми законодавства, які б визначали дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» з переоцінки своїх корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ФК «Інноваційна Фінансова Компанія» протиправними.

На думку позивача, виходячи зі змісту МСФЗ 1, МСФЗ 9, МСФЗ 7, Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА «Євроінвест» не було зобов'язане класифікувати корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інноваційна Фінансова Компанія» як фінансові активи, які оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у іншому сукупному доході. Відтак, і класифікація, і подальша оцінка корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інноваційна Фінансова Компанія» як фінансових активів, що оцінюються за справедливою вартістю з виконанням переоцінки у складі прибутку/збитку, є законною і відповідає МСФЗ, які були оприлюднені МФУ на дату оцінки.

Додатково представник позивача повідомив, що директором позивача на виконання вимог МСФЗ з метою дотримання єдиної методики відображення господарських операцій та забезпечення своєчасного надання достовірної інформації користувача фінансової звітності, було розроблено Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Євроінвест». При цьому, відповідно до підпункту 11.5.1 Облікової політики Товариства, до фінансових активів, що оцінюються за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку відносяться акції, інвестиційні сертифікати та паї (частки) господарських товариств.

Крім того, у фінансовій звітності, яка подавалась за 2015 рік і яка містила дані трансформованої звітності за порівнювальний період - 2014 рік - містилась інформація щодо дооцінки фінансових інвестицій за 2014 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, оскільки порівнюючи фінансову звітність підприємства неможливо стверджувати, що дооцінка фінансових інвестицій була врахована у складі доходів, які визначались за правилами бухгалтерського обліку. Відповідно до фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва на кінець 2014 року та на початок 2015 року змінились такі показники, а саме - основні засоби, довгострокові фінансові інвестиції, дебіторська заборгованість, поточні інвестиції, нерозподілений прибуток, кредиторська заборгованість. Відповідно до звіту про фінансові результати, в якому повинна бути відображена переоцінка фінансових активів, не можливо підтвердити, що дана переоцінка була відображена у складі доходу та вплинула на загальний фінансовий результат підприємства.

На думку податкового органу, проведення операції зі списання собівартості фінансової інвестиції на суму дооцінки частки ТОВ «ФК «Інноваційна Фінансова Компанія» в розмірі 2 528 270,00 грн. є порушенням МСБО, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на викладене вище та відсутність клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

У період з 31 жовтня 2018 року по 20 листопада 2018 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі направлень від 31 жовтня 2018 року №3070/26-15-14-06-02, №2228/26-15-42-08, від 02 листопада 2018 року №3122/26-15-14-09, від 05 листопада 2018 року №2700/26-15-14-06-04, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання за 2018 рік, на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19 жовтня 2018 року №15740, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2017 року, валютного законодавства за період з 01 січня 2015року по 31 грудня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 31 грудня 2017 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 27 листопада 2018 року №1394/26-15-14-06-02/33547481.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест»:

- пункту 44.1, пункту 44.6 статті 44, підпункту 141.6.1 пункту 141.6 статті 141, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2 733 503,00 грн., в т.ч. за 2016 рік - на суму 455 089,00 грн., за 2017 рік на загальну суму 2 278 414,00 грн.;

- рядка 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України щодо подання податкових розрахунків за формою №1-ДФ з недостовірними даними за 2 квартал 2017 року, а саме - не відображено нарахований та виплачений дохід за ознакою 157 фізичній особі-підприємцю.

Вказані висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року неправомірно віднесено до складу собівартості реалізованих інвестицій дооцінку на загальну суму 2 528 270,00 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 2 528 270,00 грн., без відображення дооцінки фінансових інвестицій Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» () у складі доходів та у фінансовій звітності, а саме: станом на 01 січня 2015 року частка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» становила 65,69 % (фактично внесених коштів згідно картки рахунку 141 - 11 655 000,00 грн), а сума проведеної дооцінки до 01 січня 2015 року - 18 017 934,00 грн.

14 січня 2016 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» реалізовано частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» в розмірі 9,8% за 1 890 000,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тілсун» () до складу витрат (рахунок 971) віднесено 4 418 270,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» листом від 19 листопада 2018 року вих. №19/11/1 надано пояснення, що згідно бухгалтерської довідки щодо переоцінки частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» загальний прибуток склав 22 318 646,42 грн., в результаті чого збільшено облікову вартість частки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» на 14 661 119,00 грн. з 31 грудня 2014 року, проте дана операція не була відображена в фінансовій звітності позивача за 2014 рік, І квартал 2015 року, ІІ квартал 2015 року, ІІІ квартали 2015 року, що підтверджено фінансовими звітами суб'єкта малого підприємництва від 03 березня 2015 року №, від 23 квітня 2015року №, від 10 липня 2015 року №, від 20 жовтня 2015 року №.

На підставі вказаних висновків акта перевірки податковим органом прийнято 19 грудня 2018 року податкове повідомлення-рішення №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 3 416 879,00 грн., в т.ч. за основним платежем у розмірі 2 733 503,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 683 376,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження Державна фіскальна служба України рішенням про результати розгляду скарги від 25 лютого 2019 року №9011/6/99-99-11-04-01-25 скасувала податкове повідомлення-рішення від 19 грудня 2018 року № в частині висновку перевірки про заниження інших доходів ПВІФ «Дніпро» НВЗТ у загальній сумі 12 657 859 грн. за 2017 рік, і у відповідній частині штрафні санкцій, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення - залишила без змін.

В подальшому, 28 лютого 2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі акта перевірки від 27 листопада 2018 року №1394/26-15-14-06-02/33547481 та рішення Державної фіскальної служби України від 25 лютого 2019 року №9011/6/99-99-11-04-01-25 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 568 861,00 грн., в т.ч. за основним платежем 455 089,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 113 772,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Як вбачається з фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» за 2015 рік, яка оприлюднена на сайті kuaeuroinvest.com.ua зазначено, що МСФЗ 9 застосовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» раніше дати набуття чинності (пункт 3.2.1 приміток до річної фінансової звітності). В інших розділах приміток до фінансової звітності є підтвердження, що корпоративні права інших юридичних осіб, які належать Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» і, зокрема, корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» класифіковані як фінансові активи, що оцінюються за справедливою вартістю з визнання переоцінки у складі прибутку/збитку (пункт 3.3.4 (облікові політики щодо фінансових активів, що оцінюються за справедливою вартістю, з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку), розділ 4 9перше застосування МСФЗ), пункт 5.2 (судження щодо справедливої вартості активів), розділ 6 (розкриття інформації щодо використання справедливої вартості), пункту 7.11 (детальне розкриття інформації про фінансові активи, що оцінюються за справедливою вартістю, з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку).

У фінансовій звітності за 2015 рік відображено дохід від переоцінки фінансових інвестицій в корпоративні права ТОВ «Іноваційна Фінансова Компанія» як інший дохід у 2014 році у складі суми 14 869,00 тис. грн.

Частиною 2 статті 121 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, із змінами та доповненнями, визначено, що публічні акціонерні товариства, банки, страховики, а також підприємства, які провадять господарську діяльність за видами, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за міжнародними стандартами.

Відповідно до Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року №419, із змінами та доповненнями, фінансова звітність та консолідована фінансова звітність складаються за міжнародними стандартами фінансової звітності зокрема за видом з діяльності з управління активами (група 64.3 КВЕД ДК 009:2010) - починаючи з 1 січня 2015 року.

Згідно з пунктом 3 спільного листа Національного банку України від 07 грудня 2011 року № 12-208/1757-14830, Міністерства фінансів України від 07 грудня 2011 року № 31-08410-06-5/30523 та Державної служби статистики України від 07 грудня 2011 року № 04/4-07/702 особливості складання фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за МСФЗ у перші звітні періоди визначає МСФЗ 1 «Перше застосування Міжнародних стандартів фінансової звітності» (далі - МСФЗ 1).

В пункті 4 Листа зазначено, що МСФЗ 1 застосовують всі підприємства, які вперше складають фінансову звітність та консолідовану фінансову звітність за МСФЗ.

У 2015 році, відповідно до діючого законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» перейшло на складання фінансової звітності у відповідності до МСФЗ, що представником податкового органу не заперечується.

Відповідно до параграфа 6 МСФЗ 1 суб'єкт господарювання має скласти та подати звіт про фінансовий стан за МСФЗ на початок періоду на дату переходу на МСФЗ. Це відправна точка для підготовки фінансової звітності у відповідності до МСФЗ.

Згідно параграфів 7 та 8 МСФЗ 1, суб'єкт господарювання має використовувати такі самі облікові політики для підготовки звіту про фінансовий стан за МСФЗ на початок періоду та щодо усіх періодів, відображених у його першій фінансовій звітності за МСФЗ. Суб'єкт господарювання не повинен застосовувати різні версії МСФЗ, які були чинними в попередніх періодах. Суб'єкт господарювання може застосовувати новий МСФЗ, який поки що не є обов'язковим, якщо дозволяється дострокове застосування.

При цьому, у 8 параграфі МСФЗ 1 наводиться приклад, як складається фінансова звітність при переході на МСФЗ, і який засвідчує, що якщо перший період, щодо якого суб'єкт господарювання складає фінансову звітність за МСФЗ, закінчується 31 грудня 2015 року, і вирішує показувати порівняльну інформацію за 1 рік, то датою переходу на МСФЗ є початок робочого дня (роботи) 1 січня 2014 року (або, що теж саме, кінець робочого дня (закінчення роботи) 31 грудня 2013 року).

Згідно параграфу 11 МСФЗ 1, облікові політики, що їх суб'єкт господарювання використовує у своєму звіті про фінансовий стан за МСФЗ на початок періоду, можуть відрізнятися від тих політик, які він використовував на цю саму дату, застосовуючи попередні загальноприйняті принципи бухгалтерського обліку (далі- ЗПБО). Як наслідок, коригування виникають унаслідок подій та операцій, що відбувались до дати переходу на МСФЗ. Отже, суб'єкт господарювання визнає ці коригування безпосередньо в нерозподіленому прибутку (або, якщо доречно, в іншій категорії власного капіталу) на дату переходу на МСФЗ.

МСФЗ 9 «Фінансові інструменти» є МСФЗ, який замінює собою МСБО 39 «Фінансові інструменти: визнання та оцінка».

Відповідно до рішення Ради з Міжнародних стандартів бухгалтерського обліку від 20 лютого 2014 року МСФЗ 9 обов'язковий до застосування починаючи зі звітності за 2018, проте він може застосовуватись достроково суб'єктами господарювання у разі прийняття ними такого рішення і закріплення його в обліковій політиці та розкрити фінансовій звітності.

Судом встановлено, що у 2014-2017 роках на сайті МФУ опубліковані МСФЗ 9 і МСБО 39 (в частині, що стосується знецінення фінансових інструментів та хеджування). Тому в Україні в цей період суб'єкти господарювання в частині визнання, класифікації та оцінки всіх фінансових інструментів повинні користуватися МСФЗ 9, а з питань їх знецінення та операцій хеджування - МСБО 39. Суб'єкт господарювання повинен прямо вказати в Примітках до фінансової звітності, що МСФЗ 9 застосовується достроково.

Додатково суд зазначає, що МСФЗ 9 передбачає три категорії фінансових активів залежно від намірів та політики управління активами:

- фінансові активи, які оцінюються за амортизованою собівартістю, якщо метою утримання такого активу (тобто бізнес-моделлю) є отримання передбачених договором потоків грошових коштів (виключно основної суми та процентів);

- фінансові активи, які оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у іншому сукупному доході (капіталі), якщо актив утримується у рамках бізнес-моделі, яка передбачає як отримання передбачених договором потоків грошових коштів, так і продажу фінансових активів;

- фінансові активи, які оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у складі прибутку/збитку - всі інші активи.

У підпункті 4.1.5 та 4,1.6 параграфу 4 МСФЗ 9 визначено, що незважаючи на параграфи 4.1.1 - 4.1.4, суб'єкт господарювання може при первісному визнанні нескасовано призначити фінансовий актив як такий, що оцінюється за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку, якщо таке призначення усуває або значно зменшує невідповідність оцінки чи визнання (яку Інколи називають «неузгодженістю обліку»), що інакше виникне внаслідок оцінювання активів або зобов'язань чи визнання прибутків або збитків за ними на різних підставах.

МСФЗ 7 «Фінансові інструменти: розкриття інформації» вимагає від суб'єкта господарювання розкривати інформацію про фінансові активи, які він призначив як такі, що оцінюються за справедливою вартістю з відображенням результату переоцінки у прибутку або збитку.

З наявних матеріалів справи вбачається та встановлено в ході проведення перевірки, що дооцінка фінансових інвестицій проводилась станом на 31 грудня 2014 року, станом на 31 грудня 2015 року, в період переходу Товариства на МСФЗ.

У фінансовій звітності за 2015 рік відображено дохід від переоцінки фінансових інвестицій в корпоративні права ТОВ «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» як інший дохід у 2014 році.

Відповідно до вимог МСФЗ 1, МСФЗ 9, МСФЗ 7, ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест» не було зобов'язано класифікувати корпоративні права ТОВ «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» як фінансові активи, які оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у іншому сукупному доході.

Крім того, МСФЗ 9 не міститься норми щодо класифікації фінансових активів, як утримуванні для торгівлі. Така класифікація присутня у МСБО 39.

Відтак, класифікація і подальша оцінка корпоративних прав ТОВ «ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» як фінансових активів, що оцінюються за справедливою вартістю з визнанням переоцінки у складі прибутку/збитку, відповідає вимогам МСФЗ, які були оприлюдненні МСФЗ на дату оцінки.

Суд зазначає, що позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест» за 2016 рік з оподаткованим прибутком в розмірі 6 652,00 грн.

При цьому, у фінансовій звітності, яка подавалась за 2015 рік і яка містила дані трансформованої звітності за порівнювальний період - 2014 рік - міститься інформація щодо дооцінки фінансових інвестицій за 2014 рік.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що твердження податкового органу стосовно того, що ТОВ «Компанія з управління активами «Євроінвест» дооцінку частки ТОВ ФК «Іноваційна Фінансова Компанія» до 01 січня 2015 року до складу доходів не включало спростовуються як документально, так і нормативно.

Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження за результатами проведення економічного дослідження від 21 грудня 2018 року №110-12/18 та висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 02 квітня 2019 року №114-04/19, на вирішення яких, зокрема, поставлено питання щодо підтвердження документально та нормативно висновки акта перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 27 листопада 2018 року №1394/26-15-14-06-02/33547481 щодо заниження податку на прибуток за 2016 рік на загальну суму 455 089,00 грн.

Вказаними вище висновками експертного дослідження визначено, що висновки акту перевірки щодо заниження податку на прибуток за 2016 рік на загальну суму 455 089,00 грн. документально та нормативно не підтверджуються.

Вимогами статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень покладений на нього обов'язок доказування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення не виконав.

Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов'язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

При цьому, згідно частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 5 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Су зазначає, що позивачем не надано до суду доказів понесення ним судових витрат, пов'язаних із проведенням експертиз, відтак підстави для присудження їх на користь позивача - відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 28 лютого 2019 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Євроінвест» (01042, місто Київ, вулиця Івана Кудрі, будинок 20, ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 532,91 грн. (вісім тисяч п'ятсот тридцять дві гривні 91 копійка) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук