Справа № 200/1639/19-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 р. Справа№200/1639/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стойки В.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу від 21.12.2018 № 541 о/с, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Наказом ГУ НП України в Донецькій області № 541 о/с від 21.12.2018 року позивача було звільнено зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Посилаючись на п. 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, позивач наголошує, що його звільнення відбулося без дотримання трьохмісячного строку, в термін якого особа, що звільняється, попереджає прямого начальника про прийняте ним рішення.

Відповідно позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати незаконним та скасувати Наказ ГУ НП України в Донецькій області № 541 о/с від 21.12.2018 року про звільнення ОСОБА_1; зобов'язати ГУ НП України в Донецькій області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області; стягнути зі Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29.12.2018 року по день прийняття рішення.

Ухвалою суду від 26.02.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії і відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання по справі на 27.03.2019 року.

26.03.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначив, що дія Положення № 114 не розповсюджується на працівників поліції у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» яким врегульовано спірні відносини. 16.12.2018 року позивачем на ім'я начальника ГУ НП в Донецькій області було надано рапорт з проханням звільнити його зі служби в Національній поліції за власним бажанням.

В цей же день позивачем на ім'я начальника ГУНП в Донецькій області подано рапорт у якому він повідомляв, що на лікарняному та у відпустці він не перебуває, та наполягає на своєму звільненні з лав Національної поліції з 26.12.2018. Однак, 26.12.2018 позивач не був звільнений, у зв'язку з тим, що з 19 по 27 грудня 2018 року знаходився на лікарняному та після виходу з лікарняного 27.12.2018 позивачем на ім'я начальника ГУНП в Донецькій області подано рапорт у якому він повідомив, що на лікарняному та у відпустці не перебуває, та наполягає на своєму звільненні з лав Національної поліції з 28.12.2018. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 21.12.2018 № 541 о/с звільнено начальника сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Слов'янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням. Підставою звільнення - є власноруч написані рапорти ОСОБА_1 від 16.12.2018 та від 27.12.2018.

Відповідно ГУ НП в Донецькій області просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вкладене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

16.12.2018 року ОСОБА_1 було подано рапорт про звільнення зі служби в Національні поліції за п.7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію».

Також 16.12.2018 року ОСОБА_1 надав рапорт, згідно змісту якого повідомив, що не перебуває на лікарняному та у відпустці, наполягає на звільненні з 26.12.2018 року.

27.12.2018 року позивачем було подано рапорт, згідно змісту якого ОСОБА_1 повідомив, що не перебуває на лікарняному та у відпустці, наполягає на звільненні з 28.12.2018 року.

Наказом ГУ НП України в Донецькій області № 541 о/с від 21.12.2018 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначені Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, який набрав чинності з 07.11.2015 року.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що звільнення позивача відбулося через його власне волевиявлення та з урахуванням конкретної дати звільнення, яку вказував ОСОБА_1 у власноруч написаних рапортах.

Відповідно до п. 1 Загальних положень Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. № 114, це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки. До рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством. Так як позивач перебував на службі в органах поліції, то положення Порядку № 114 не розповсюджується на дані правовідносини.

Таким чином суд вважає, що в даному адміністративному позові відсутні підстави для задоволення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Головного управління національної поліції в Донецькій області (87517, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т. Нахімова, буд. 86, ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Стойка В.В.