Справа № 480/4859/18
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2019 р.Справа № 480/4859/18

Другий апеляційний адміністративний суду у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Тацій Л.В. , Григорова А.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі № 480/4859/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії.

26.02.2018р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області подано до Сумського окружного адміністративного суду апеляційну скаргу на зазначене рішення, до якої додана заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019р. в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2019р. апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі № 480/4859/18 залишено без руху. Надано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом направлення до суду клопотання (заяви) про поновлення строку на апеляційне оскарження та докази в підтвердження протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Вказані ухвали суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області отримано 10.04.2019р.

18.04.2019р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області направлено до суду заяву про усунення недоліків , в якій просить визначити причини пропуску строку поважними та поновити строк для подання апеляційної скарги, посилаючись на вимоги ст. 129 Конституції України, ст. 11 КАС України та на те, що отримано рішення суду першої інстанції 25.01.2019 р., представником управління строк на оскарження судового рішення був обрахований з 28.01.2019 так як наступним днем після отримання був вихідний день. Представником було пропущено строк на оскарження вищезазначеного рішення на один день, в пропуску якого не мав на меті.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу..

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішення суду прийняте 17.01.2019 року в порядку письмового провадження.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення апелянт отримав оскаржуване рішення 25.01.2019р. (а.с. 92).

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ч. ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене та не значний строк пропуску строку з дня вручення апелянту відповідного рішення суду, то в силу положень ст. 295 КАС України апелянт має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, тому, заява підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження - поновленню.

Керуючись ст. ст. 121, 295 , 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі № 480/4859/18 задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 року по справі № 480/4859/18 поновити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)ОСОБА_2
Судді(підпис) (підпис)ОСОБА_3 ОСОБА_4