Справа № 158/998/17
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2019-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 рокуЛьвів№ 857/3421/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року, ухвалене суддею Костюкевич О.К. в місті Ківерці о 14 год. 24 хв. у справі № 158/998/17 за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся з позовом в суд до громадянина Кот-д'Вуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі України.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що Мукачівським міськрайонним судом від 26 жовтня 2016 року, задоволено клопотання позивача та затримано громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Оскільки на даний час, громадянин Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2, який приїхав до України нелегально, постійного місця проживання, законного джерела існування, власності, коштів на існування та для повернення у країну походження не має, то є підстави для примусового повернення громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 до країни походження. Позивач також зазначає, що стосовно відповідача прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців, однак строк тримання у шість місяців закінчується. Позивач просить суд примусово видворити громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 за межі території України, зважаючи на те, що відповідач не має документа, який дає йому право на виїзд з України, а для виконання рішення про примусове видворення за межі території України іноземця чи особи без громадянства потрібно значний час просить, прийняти рішення про його примусове видворення з України та продовжити строк затримання до 12 місяців.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року адміністративний позов задоволено.

Постановлено примусово видворити громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 - за межі території України.

Затримати громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2, з метою забезпечення його ідентифікації та примусового видворення за межі території України і помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений п. 7 ст. 183-7 КАС України.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, громадянином Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року та задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт, громадянин Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що йому не було вручено рішення про його примусове повернення із наданням терміну на його добровільне виконання, тому не мав змоги виконати його добровільно. Відповідач зазначає, що позивачем не вчинено жодних дій для встановлення його особи, з метою ідентифікації. Відповідач також звертає увагу, що на момент його затримання він перебував у с. Яноші Берегівського району Закарпатської області, яке знаходиться за 15 км від державного кордону, при цьому у відповідача був наявний документ, що посвідчував законність його перебування на території України, а саме довідка про звернення за захистом в порядку надання статусу біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 жовтня 2016 року відповідач під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Угорщину, у складі групи осіб, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Косине» Мукачівського прикордонного загону був затриманий прикордонним нарядом про що складено протокол про адміністративне правопорушення.

В ході з'ясування обставин правопорушення позивачем встановлено, що відповідач 02 серпня 2016 року звернувся до Управління у справах іноземців та осіб без громадянства УДМС України в Одеській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що підтверджується довідкою про звернення за захистом в Україні № 006777 з часом дії до 16.02.2017 року.

26 жовтня 2016 року постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області вирішено затримати громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на підставі абзацу 3 ч. 2 ст. 183-7 КАС України.

18 квітня 2017 року начальником Мукачівського прикордонного загону полковником ОСОБА_3 прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Рішення про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 прийнято після того, як 28 лютого 2017 року громадянину Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для законного перебування на території України відповідач не має. Так, зокрема, у нього відсутні документи, що посвідчують особу та дають право офіційно перебувати в Україні та виїхати з України, українською мовою відповідач не володіє, немає родичів на території України, які могли б надати допомогу в поверненні до країни походження, відсутні кошти на повернення і внесення застави. Вважає, що відповідач має лише намір потрапити до країн Західної Європи нелегальним шляхом.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст. 289 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації; фактичною підставою для такого звернення є відсутність в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

При цьому, можливість звернення із таким позовом не повязана законодавцем саме із процедурою видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч. 3 та 4 цієї ж статті центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Оскільки приписи ст. 289 КАС України є спеціальними по відношенню до норми ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також прийняті пізніше ніж вказаний Закон, тому у випадку, що розглядається, вони користуються пріоритетом у застосуванні.

Згідно ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Водночас, неможливість ідентифікації відповідача є перешкодою для початку процедури його примусового повернення чи видворення, оскільки питання визначення країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства залишається не зясованим.

Враховуючи відсутність у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, а також високий ризик втечі, у позивача виникла необхідність забезпечити ідентифікацію відповідача, тому позивачем обґрунтовано та підставно заявлено цей позов.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом вірно задоволено позов, оскільки позивачу необхідно здійснити ідентифікацію іноземця або особи без громадянства через відсутність документа, що дає право на виїзд з України, а також високий ризик втечі.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Кот-д'Івуару ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року в справі № 158/998/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини пятої статті 328 КАС України.

Головуюча суддя ОСОБА_4
судді ОСОБА_5
ОСОБА_6
Повний текст постанови складено 25.04.2019 року