Справа № 400/776/19
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 р. № 400/776/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області, вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою до Заводського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови у знятті арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_2; зобов'язання зняти арешт квартири за адресою: АДРЕСА_2, накладений на підставі постанови про арешт майна державного виконавця від 03.02.2010; зобов'язання направити інформацію державному реєстратору щодо видалення відомостей про накладення арешту на майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою від 16.04.2019 року замінено неналежного відповідача - Заводський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на належного - Центральний відділ Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що про накладення арешту на майно дізнався в 2019 році, матеріалів виконавчого провадження не отримував, скасувати арешт відповідач самостійно відмовився.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), є власником 1/5 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Іншими співвласниками є: ОСОБА_3 - 1/5, ОСОБА_4 - 1/5, ОСОБА_5 - 2/5.

В 2019 році позивач дізнався, що постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 03.02.2010 накладено арешт на квартиру, що перебуває у спільній власності позивача.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно постанови Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 03.02.2010, власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, значиться - ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2).

Проте, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2) не є ні власником, ні співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Вказане підтверджується Свідоцтвом про право власності (а.с.16), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 17).

Позивач 07.02.2019 звертався до відповідача з заявою про зняття арешту з нерухомого майна.

Листом від 19.02.2019 № 01.056019 відповідач повідомив позивача, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 14-6056 від 07.10.2009, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва, про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 на користь стягувача заборгованості у розмірі 10851,64 грн.

14.06.2011 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV в зв'язку з тим, що відповідно до акту державного виконавця за адресою, визначеною у виконавчому документі, ОСОБА_6 не проживає. Згідно інформації з БД АІС «Автомобіль», за боржником рухомого майна не зареєстровано. Згідно довідки з КМ МБТІ за боржником зареєстровано нерухоме майно АДРЕСА_3 та підлягає виконанню Заводським ВДВС ММУЮ. Станом на 19.02.2019 підстави для зняття арешту з нерухомого майна відсутні.

Також листом від 29.01.2019 № 01.052991 відповідач повідомив позивача, що виконавчі провадження у відношенні ОСОБА_1 станом на 28.01.2019 на виконанні відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХІV( в редакції, чинній на момент прийняття постанови), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 03.02.2010 накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2) - квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, власником якої останній не є.

Відповідач відзив суду не надав, не пояснив суду яким чином було накладено арешт на квартиру, власником якої боржник не являється.

Зазначене нерухоме майно перебуває у спільній власності позивача, та існування арешту на майно позивача порушує його конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст.41 Конституції України).

Позовні вимоги про зобов'язання направити інформацію державному реєстратору щодо видалення відомостей про накладення арешту на майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки державний виконавець зобов'язаний зняти арешт з майна після набрання законної сили рішенням.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.2,5 ст.59 Закону України № 1404).

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Тому суд вважає за необхідне для захисту прав позивача скасувати арешт, накладений

постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 03.02.2010 на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судові витрати по справі відсутні

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївський області (вул. Адміральська, 27/1, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 35065742) задовольнити частково.

2. Скасувати арешт на майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 03.02.2010 року у ВП № 17255637, номер обтяження 11284550 від 14.06.2011.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 297 КАС України і п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя Т.О. Гордієнко